Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Переможець та олімпійський чемпіон…
ОЛІМПІЙСЬКІ ІГРИ 1976
…Брюс Дженнер!
Все закінчилося.
У мене завжди були внутрішні переживання,
але я гадаю, що без них мені б ніколи не вдалося досягти таких висот.
Я була дуже посередньою.
Навіть до середнячка не дотягувала.
У мене була дислексія,
проблеми з ідентичністю.
На уроці фізкультури у 5-му класі
вчитель сказав: «Оббіжіть довкола стільців», — і засік наш час.
У підсумку, я пробігла найшвидше у школі.
Тоді моє життя назавжди змінилося.
Якби я була посередньою,
гарною ученицею, без проблем з ідентичністю,
спорт був би мені ні до чого.
А я його потребувала…
бо я була іншою.
Ніхто не знав,
але в душі я була не такою, як усі.
Отож я створила образ Брюса.
Брюс був гарною людиною. Брюс багато чого досягнув у житті,
я пишаюся тим, чого йому вдалося досягнути.
Щиро кажучи,
хочеться віддати йому належне.
Але знаєте що?
Глибоко всередині завжди жила Кейтлін.
ОРИГІНАЛЬНИЙ ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
НЕРОЗКАЗАНЕ: КЕЙТЛІН ДЖЕННЕР
МАЛІБУ, КАЛІФОРНІЯ
Гей, маленька!
Іди-но сюди.
Ти що робиш? Що? Знаю.
Ми використали цей симпатичний кадр.
Ми на Гаваях, я беру Кендал та Кайлі
і на руках підіймаю їх в гору.
Вони думали, що це дуже весело.
Це наче цікаво.
Я в книзі рекордів Гіннеса,
бо найшвидше набрала мільйон підписників у Твіттері.
Вдалося за чотири години три хвилини.
Знаєте, кого обійшла?
Барак Обама це зробив за п'ять… п'ять і чотири чи щось таке.
Обійшла його на цілу годину.
Ось, поставила в рамку: «З Днем тата».
Телефон дзвонить.
У іншій кімнаті.
Мама телефонує.
Тебе знімають.
Не треба мене знімати, люба.
Я знаю, що не треба. Не хвилюйся.
Зателефоную тобі трохи пізніше.
-Люблю тебе. -І я. Бувай.
Бувай.
Мама.
Моя мама,
їй 92 роки, а вона ще неймовірно кмітлива,
протягом років вона мені надала неабияку підтримку.
Неабияку підтримку, адже
тата я втратила задовго до того, як змінила стать.
Я завжди шкодувала, що тато не знав моєї історії.
У мене з татом були гарні відносини.
Нас завжди об'єднував спорт.
Знаєте, він любив Брюса, свого сина.
Не дізнався всієї моєї історії.
Коли мені було 10–11 років,
я потай пробиралася до маминої шафи
і, коли батьків не було вдома, вбиралася,
приміряла речі,
фарбувала губи помадою.
Охоплював жах від того, що спіймаюсь, але обійшлося.
Такі речі взагалі заборонялися.
Я постійно задумувалася: «Я так чиню для кайфу?»
«Це захоплення? Може, я люблю ризикувати?»
Я завжди відчувала збентеженість в душі.
Коли в моєму житті з'явився спорт,
він став моєю віддушиною, місцем, куди я могла втекти.
Тут я могла проявити себе.
У спорті він спочатку захопився баскетболом.
Перегорів, пішов у легку атлетику.
Після легкої атлетики були водні лижі.
Він дуже любив змагатися.
Щиро кажучи, через дислексію
і невпевненість в своїх розумових здібностях,
я й не думала про вищу освіту,
але невеликий університет Грейсленд міста Ламоні в штаті Айова
запросив мене вчитися і грати в футбол.
Там я і зустріла Крісті.
Першого дня навчання познайомилася з Брюсом.
До мене підбіг хлопець, якого я вперше в житті бачила…
КРІСТІ СКОТТ
…і сказав: «Ходімо в п'ятницю ввечері в кіно?»
А я йому…
«Гаразд».
І він побіг далі.
Він був насправді дотепним,
і гадки не мав, яким він був вродливим.
Просто звичайний хлопець.
Пам'ятаю, розмовляли про гімнастику…
і він сказав: «Обожнюю гімнастику».
А потім пройшовся колесом і зробив сальто назад, перетнувши газон,
я й оком не встигла моргнути.
Мене це так здивувало і вразило,
я тільки починала розуміти, що йому все під силу.
Він міг зробити що завгодно.
2 січня 1969 року.
Я була півзахисником, намагалася заблокувати удар.
Перетнула лінію блискавично.
Тільки готувалася стрибнути,
а захисник ударив мене по коліну,
яким я спиралася на землю.
Бах.
Травма коліна.
Я подумала: «Ось і кінець спорту. З мене досить».
«Не думаю, що моє коліно таке переживе».
Пам'ятаю, як він ходив з гіпсом на нозі,
сидів без діла і нудився.
Роздратований. Травма йому тяжко далася.
Я не знала, що робитиму. Не знала, чи відновиться моє коліно.
Не думала, що подолаю ті обставини,
не знала, яке майбутнє мене чекає.
Л.Д. УЕЛДОН
Потім ним зайнявся Л.Д. Уелдон, тренер з легкої атлетики. Сказав:
«Вважаю, тобі пасуватиме десятиборство».
Що з того вийшло — знаємо.
Брюс мене приємно вразив, бо він ловив кожне слово,
і прагнув зробити все, що було в його силах.
Я поняття не мала, у що вв'язувалася,
але на 2 курсі вперше взяла участь у десятиборстві.
БРЮС ПРО МАЙБУТНЄ
Єдине змагання
змінило абсолютно все.
Одне змагання.
Пам'ятаю: наближаюся до старту,
розпочався такий приплив адреналіну.
Бах!
Серцебиття вмить підскочило від 80 до 180.
Промайнула думка:
«Якщо колись і було для мене доленосне змагання, то ось воно і є».
Воно мене інтригувало. Цікавила його історія.
У 1912 році
першим переможцем у десятиборстві став Джим Торп.
Король Швеції сказав Джимові:
«Ти дійсно найкращий спортсмен у всьому світі».
Тобі дають цей титул.
З того часу це стало моєю одержимістю.
СТУДЕНТ ВИГРАЄ У ДЕСЯТИБОРСТВІ
Того року побила рекорд з десятиборства в університеті Грейсленд.
Я вперше потрапила до Олімпійської збірної в 1972 році, на четвертому курсі.
Я була ніким.
Не мала шансів потрапити до збірної, а вдалося.
МЮНХЕН, 1972 РІК
Це був найбільш феєричний спортивний момент мого життя.
Десятиборство має 10 категорій.
Першого дня змагаються з п'яти видів спорту, другого — ще з п'яти.
Види спорту дуже різняться.
Штовхання ядра: ти дужчий, міцніший, далеко штовхнеш,
а потім — стрибки в висоту. Можеш не впоратись.
Де рівновага?
Не лише в фізичному плані,
а і в психічному.
Конкуренція просто напружена.
Перемогти в десятиборстві нереально.
У мене не було шансів.
Я стала десятою.
Але найважливіша річ сталася після цього.
Я хотіла поспостерігати за церемонією.
Я ж вживу ще не бачила олімпійського нагородження.
Я стояла осторонь
і спостерігала за радянським спортсменом Миколою Авіловим.
Він справив на мене величезне враження.
Щойно переміг в десятиборстві.
Дивилася, як йому дали медаль.
Я промовила до себе:
«Ось воно».
«Я хочу саме цього».
Після повернення додому
Брюс багато говорив про Авілова.
Пригадується, що Брюс говорив про Авілова, як про якесь божество.
Авілов був дуже обдарованим спортсменом.
Його вплив на моє життя просто величезний.
Мав хороші навички.
Був талановитим. Очевидно, що працював над собою.
Він ще був і неймовірно сильним духом.
Мав усе.
Був із Радянського Союзу посеред Холодної війни.
У Радянському Союзі для дітей створювали спортивні табори,
де їх тренували, працювали з ними, направляли в ДЮСШ,
що й створювало таких видатних спортсменів.
Таким був і Авілов.
Я завжди думала:
«Мене б до такої команди ніколи не відібрали».
У мене всередині йшла війна.
«Ти насправді транс?»
«Ти гей?»
Я про це ані гадки не мала, отож тримала язика за зубами.
Але я подумала: «Що якщо наступні 4 роки мого життя,
кожну хвилину кожного дня
використати й побачити, яким вправним я зможу стати?»
Можливість проявити себе, підтвердити свою мужність,
довести світові, що я чогось варта.
Якщо я здобуду олімпійське золото,
можливо, я доведу, що цих проблем не існує.
Ніколи не розуміла, чому це було таким важливим.
Але мені було відомо, що він боровся з незадоволенням собою.
Отож ми одружилися
і я йому сказала:
«Я можу тебе підтримати,
допомогти зі змаганнями з легкої атлетики.
Берімося до справи».
Мене перевели в Сан-Хосе й ми переїхали навесні 1973 року.
Я знайшла квартиру поблизу Міського коледжу Сан-Хосе,
вона була в задній частині будівлі, з видом на бігову доріжку.
Я сказала: «Це те, що нам потрібно».
Берто, хочеш побігати? Ходімо.
До зустрічі за годину.
Моє життя з 1972 по 1976 роки було
дуже простим.
Прокидалася, тренувалася.
Ми з Крісті мешкали в однокімнатній квартирі
й подумали: гарно б мати пса.
У газеті було оголошення про десять цуценят,
одне з них трималось осторонь.
Так Берта стала моєю кращою подругою.
Була на кожному тренуванні,
я вирила дірку для неї під парканом.
Давай, Берто!
Тренувалася по 6–8 годин на день, кожного дня, 365 днів на рік.
Тільки тренуйся, вперед.
Тренера не було.
Тренуватися мала самостійно, отож все робили самі.
15,1, Брюсе, непогано!
Швидше наступного разу.
Це було в 70-х.
Заробити гроші у спорті було неможливо. Останній рік спортсменів-аматорів.
Я знайшла роботу на неповний день, аквізитором,
а Крісті працювала стюардесою.
Працюючи разом, ми могли не бідувати.
А потім, на вихідних,
я приймала участь у змаганнях з легкої атлетики.
Вночі мені снилися Олімпійські ігри. Техніка виконання вправ.
Я прагнув витиснути із себе все до краплі.
Справа на екрані Брюс Дженнер.
Цей вид спорту йому не дуже дається.
Я не видатна спринтерка,
стометрівка завжди мені погано давалася.
…але продовжувати бігти, щоб вкластися в час.
Я була пригнічена,
ЧЕТВЕРТИЙ З ДЕСЯТИБОРЦІВ КАНЗАСУ
Він був неймовірним спортсменом,
але здавалося, що під час бігу з перешкодами, йому важко тримати форму.
Давай, Брюсе!
Брюсу необхідно було знайти партнера для тренувань.
ВІНС СТРАЙКЕР
Ця світлина, зроблена в міському коледжі, а ось і Брюс…
Тоді, коли ми тренувалися.
В минулому ми були м'язистими.
Брюс повис на моїй руці.
Я прочитав статтю
про перемогу Брюса у відкритих змаганнях.
На світлині вродливий хлопець, який біжить.
Я подумав: «Так, їду до Сан-Хосе».
Поїхав до ІМКА, а там, ти диви, був Брюс.
Тягає залізо.
Підійшов до мене і говорить: «Хочу тренуватися з десятиборства».
Я відповіла: «Гаразд. Повторюй за мною».
Ми почали бігати, займатися легкою атлетикою.
Тягати залізо.
Найважче тут підійняти вагу над собою.
Постав їх на коліна, відкинься,
відштовхнися однією, потім другою ногою. Як ззаду…
На тренуваннях розказував про Миколу Авілова.
Брюс повторював: «Саме його мені треба буде обійти, щоб перемогти».
Хотів побити його світовий рекорд.
Отож ми штовхали штангу.
Це не просто підіймання ваги. Це важка атлетика.
Ми витискали більше 136 кг.
Ми бігали навіть після виконання важкоатлетичних вправ.
Він мріяв, як подолає 1500 метрів
і в кінці обжене Авілова.
День за днем він ніби швидшав,
сильнішав.
Він почав нарощувати темп, вигравати змагання.
Гляньте, Брюс Дженнер, біжить стрімголов.
А ось і він.
Чудовий стрибок.
Аж чути, як пихкає.
Психічно я завжди почувалася слабшою за всіх.
Це стало моєю перевагою.
Була більш відданою справі.
Набагато завзятішою.
Мені не наказували цим займатися. Зі мною не няньчилися.
Все сама. Хочу бути кращою за всіх.
Тренуватимуся виснажливіше, ніж решта,
адже мені це в житті потрібно.
За рік до Олімпіади Брюса почали впізнавати.
Брюс Дженнер з Сан-Хосе, Каліфорнія.
Він планує побити власний рекорд на Олімпіаді в Монреалі.
Вони знали, що він був фаворитом на змаганнях проти Авілова.
Тиск тоді справді зростав.
Наступний рік важливий?
-Звичайно. -Виграємо?
Упевнений в тому, що нам з Фредді все вдасться.
Вже уявляю трійку переможців: Фред, я та Авілов.
-То що там з олімпіадою наступного року? -До неї ще 11 місяців.
У мене хороші шанси на виграш, може, навіть найкращі.
Сподіваюся, що ми там будемо. Позмагаємося.
Повна віддача — єдиний для мене спосіб змагатися і перемагати.
Зараз я налаштований на олімпіаду.
Я пожертвую усім необхідним.
ДЖЕННЕР НАЛАШТОВАНИЙ ЛИШЕ НА ЗОЛОТО
Біг на 1500 м, Брюс мчить до перемоги.
ПАНАМЕРИКАНСЬКІ ІГРИ
Дженнер.
Раптово, Дженнера переганяють.
Це йому допоможе,
бо буде впевненість у тому, що він таки здобуде перевагу в сім секунд.
Дженнер змагається до кінця,
бо нікому не любить програвати,
особливо, Тіто з Аргентини.
Інша справа. Обігнав…
Неймовірно, що це сталося в моєму житті.
Я безмежно щасливий, просто у захваті.
Наскільки Вам важливо,
що Ваші діти побачили, як тато виграв у світовому турнірі?
Їх присутність — уже щось особливе. На щастя, вдалося перемогти.
Ми Вам за це вдячні, який чудовий чемпіон.
Тут, що ніколи не буде…
Молодець.
Дивилась, як Тайгер виграв. Я ціню ті зусилля, яких йому довелося прикласти.
Всім доводиться долати перешкоди в житті.
У всіх в житті є щось, з чим доводиться боротися.
За останні 11 років йому довелося багато через що пройти.
Здоров'я, емоційний стан,
скандали, що завгодно.
Ганьба.
Він їх подолав. Я жалкую лише про те,
що мої діти, з якими я зараз дуже близька, не були зі мною під час змагань.
Гості та мешканці Платтсбургу,
хочу зауважити, що для мене справжня честь…
ПРЕЗИДЕНТ ФОРД
…і привілей
мати можливість виступити перед Вами.
Дозвольте Вас привітати
з нагоди приєднання до олімпійської збірної США 1976 року.
Та від імені всіх американців
побажати Вам удачі. Хай щастить.
ПЛАТТСБУРГ ВІТАЄ ОЛІМПІЙСЬКУ ЗБІРНУ 1976 РОКУ
ВІТАЄМО ОЛІМПІЙСЬКИХ ДЕСЯТИБОРЦІВ США
-Брюсе, можна автограф? -Звичайно.
Я тут буду протягом наступних кількох днів, підпишу скільки забажаєте.
-Ось, тримай. Добре. -Дякую!
Ви такий хороший!
Ну як? Ось, тримай. Гаразд? Непогано.
-Ще одну! -Дякую!
-Сюди, друже. -Я тут?
Нас розсадили по фургонах і відвезли до Монреалю.
Мене спонукало ще й те,
що після Олімпіади такого вже не буде.
Багато чим довелось пожертвувати, щоб поїхати.
Переможу, програю, буде нічия.
Щоб не сталося, з мене досить.
Я нервувалася, коли приїхала до Монреалю.
Була напруженою.
Нас було близько 70 чоловік.
Зі мною була родина.
Його батьки, звичайно.
Кузени та кузини,
друзі.
Спортсмени теж отримують квитки,
Брюс і Крісті запитали: «Квиток хочеш?»
Ще й як! Я їду до Монреаля.
Світлина з автографом Брюса Дженнера, підходимо!
Ми з Крісті розмовляли і подумали:
«Берту візьмемо». Вона ж була на кожному тренуванні.
Нехай хоч поїде на Олімпіаду.
Олімпійські ігри — найгучніша світова подія.
Спортсмени з 200 країн збираються заради добра,
демонструючи видатні людські якості.
На власні очі побачила це пишне видовище, яка за Олімпіадою стоїть історія,
стяги, країни.
Це найбільша подія, до якої можна долучитися за все своє життя.
ABC МОНРЕАЛЬ 1976 РОКУ
Включення з Монреалю, 21-ша Олімпіада,
тільки на каналі «АВС Спорт».
Зараз на великому новому стадіоні розпочнуться Олімпійські ігри.
Наступного тижня — показ десятиборства.
Найскладніші легкоатлетичні змагання Олімпіади, десятиборство…
Десять змагань за два дні. Кульмінація — біг на 1500 метрів.
Переможця звеличують, як найкращого спортсмена в світі.
Передбачають, що за золото змагатимуться Брюс Дженнер з США
та Микола Авілов з Радянського Союзу.
Найскладніше, десятиборство, завжди йде під кінець Олімпіади.
Створюється ажіотаж, приїздиш,
майже через два тижні після урочистого відкриття
нарешті настає час десятиборства.
Я ні з ким не хотіла говорити.
Відчепіться від мене.
Брюс Дженнер, позиція три.
Два спортсмени з кожної команди зараз разом
з Діком Шаапом в студії CFCF в Монреалі.
Доброго ранку. Сподіваюся, у Вас там не так рано, як тут у нас.
З нами 4-ро атлетів з США. Брюсе, Вам виступати в четвер.
Я змагатимуся через три дні.
Все вже зроблено. Вчора тренувався останній раз.
Тепер три дні відпочинку. Я не напружую ноги
і внутрішньо налаштовуюсь на змагання.
Все, панове. Дякую.
Я не тренувалася заради слави.
Або заради грошей.
Я невтомно тренувалася вісім годин на день,
щоб стояти на тому самому п'єдесталі, що і спортсмени до мене.
Хотілося здобути титул найкращого спортсмена в світі.
ДЕСЯТИБОРСТВО ДЕНЬ ПЕРШИЙ
…спортивні змагання 21-ї Олімпіади.
Як тільки я вийшла на стадіон,
я озирнулася,
і побачила Авілова на протилежному кінці бігової доріжки.
8454 очок, світовий рекорд Авілова.
Змагання почнуться о 10 ранку і триватимуть весь день.
Перша дисципліна — стометрівка.
Страшно з таким стикатися.
Коли ти витрачаєш стільки часу та енергії,
стільки всього робиш з цією метою,
і маєш єдину спробу.
-Вперед, Брюсе!
Швидше, Брюсе!
Здається, побив 11-секундний рекорд!
Я сповільнювалася
і мені було тяжко зупинитися.
Може, я впоралася.
Нарешті показали мій час,
я пробігла за 10,94.
Найшвидша стометрівка в моєму житті.
Я подумала: «Ого!»
10,94.
Дженнер отримує 819 очків, отож Дженнер…
Друга дисципліна десятиборства — стрибок в довжину.
Очікуємо, що тут Авілов досягне успіху
з Крачмером, турнірна таблиця…
Авілов добре стрибає в довжину,
отож занадто поступатися йому не можна.
Зараз побачимо, як стрибне в довжину Брюс Дженнер.
Брюс Дженнер не дуже в цьому сильний,
його рекорд — двадцять три вісім,
але гляньте, як Брюс Дженнер полетів!
Дуже хороший стрибок у Дженнера!
Думаю, непоганий стрибок.
Гарний.
-7,05! -7,05! А скільки він хотів?
-7,21, але… -Йому вдалося!
ВІЛЬЯМ І ЕСТЕР ДЖЕННЕР
Ні. Не так далеко, як йому б хотілося.
Результат мене роздратував,
бо я знала, що Авілов підготувався.
Спостерігаємо за діючим чемпіоном Миколою Авіловим.
Плавно. Упевнено.
На бруску! Гарний поштовх від бруска.
Влучно в ціль.
Тулуб нахилив вперед, щоб не втратити цінних сантиметрів.
Має бути… Так, добрий результат. Двадцять-чотири вісім на 925 очків.
Авілов має піднятися в рейтингу завдяки цьому стрибку.
Вперед, Дженнере, давай!
Брюс Дженнер гарно виштовхнув!
Ядро долетіло трохи далі за 5 футів 4 дюйми,
що вивело мене на друге місце.
Микола Авілов — фаворит в наступній дисципліні.
Він блискуче стрибає в висоту.
Авілов спостерігає за спробою Брюса Дженнера
взяти 6 футів 8 дюймів,
новий особистий рекорд для Дженнера.
Використала дві перші спроби.
Не вийшло.
Залишилася третя фінальна спроба.
Пам'ятаю, як стояла там, готувалася стрибнути.
Дивилася на поперечину й думала:
«Якщо цього не зроблю —
все, кінець».
Так!
Брюс Дженнер! І знову, взяв висоту з запасом.
Дженнер отримав 882 очки.
Брюс у захваті. А чому б і ні?
Повернемося до атлета, який вважає, що це його дисципліна.
Висота 7 футів 1/4 дюйма.
Здолав!
Навіть не зачепив поперечину!
Микола Авілов стрибнув на 7 футів 1/4 дюйма.
У десятиборстві це 975 очків.
Авілов також встановив новий особистий рекорд.
Тепер він другий,
піднявшись з п'ятого, за ним — Дженнер і Цайльбауер.
П'ята дисципліна десятиборства серед чоловіків — біг на 400 метрів,
якщо хтось з атлетів покаже видатний результат,
місця в рейтингу зміняться.
Але потрібно буде показати вражаючий час,
щоб змістити когось з трійки лідерів.
Я думала про забіг на 400 метрів протягом чотирьох років.
Обмізковувала як хочу його пробігти.
Пролунав постріл.
Гідний початок. Тепер вони виходять на пряму…
Я подумала:
«Другий поворот я пробіжу з найкращим результатом в своєму житті».
Я дивилася на доріжку, яка переходила в поворот,
і думала:
«Не відступай».
Ми наближаємося до фінішної прямої, далеко попереду Брюс Дженнер.
Перевіримо час Брюса Дженнера.
Його час — 45,51, що принесло йому 923 очка.
Глянемо на результат після п'яти дисциплін.
Розрив між трійкою лідерів складає 35 очок,
завтра на нас чекають фінальні 5 дисциплін.
У Вас є що сказати Авілову?
Не думаю. Ми…
У нас добрі стосунки.
Завжди жартуємо один з одним.
Я взяв шість і вісім, усміхнувся йому, він сказав: «Відмінно».
Він взяв 7 футів — я відповів так само.
У нас добрі стосунки. Ми не суперничаємо, тощо.
Одного разу бачив цитату: «Люблю суперників, вони розкривають мої таланти».
Так склалося у нас з Авіловим. Може, це буде його найкраще змагання, моє теж.
До золота бракує 35 очків, наступні дисципліни мої улюблені.
Маємо проблему.
На карті Олімпійське золото,
а тобі треба лягти виспатися.
Ще й дощ періщив усю ніч.
Ти думаєш про всі можливі варіанти.
«А як програю?»
Щиро кажучи,
та думка мене жахала.
Моє серце вистрибувало з грудей,
чулося цокання.
Йшов годинник.
З кожною секундою
наближався кінець моєї спортивної кар'єри.
Прокинулась вранці. Земля промокла наскрізь.
ДЕСЯТИБОРСТВО ДЕНЬ ДРУГИЙ
На Олімпійському стадіоні яскраво мерехтить вогонь.
У Монреалі сьогодні прохолодний, похмурий та дощовий день.
Десятиборці переходять до 6-ї дисципліни
з наступним розподілом місць, але різниця між трійкою лідерів лише 35 очків.
Бар'єрний біг — складне змагання.
Багато що може закінчитися невдачею.
Пропустиш бар'єр, упадеш, й усе, кінець.
…без станків, наче дерева шелестять…
Ой! Діксон зупинився. Він абсолютно…
Під час одного забігу, що передував моєму, Діксон, атлет
з США, послизнувся на доріжці. Зіпсував свій час.
Результат Фреда Діксона — більше 18 секунд.
Йому кінець.
Втратив стільки очків, що не міг знову набрати.
Це збентежило Брюса.
Зараз відбудеться 2-ий забіг.
У ньому бере участь Микола Авілов. Це одна з його вдалих дисциплін.
Після п'яти змагань Авілов займає друге місце, поступаючись Крачмеру.
Слідкуємо за Авіловим на 4-ій доріжці. Тримається впевнено.
Він виривається вперед.
Ось Самара. Фред завзято змагається.
Австралієць Цайльбауер другий,
Самара на третьому місці.
У Авілова гарний час з бар'єрного бігу.
14,20 секунд.
14,20. Його особистий рекорд.
Цей час приніс йому 939 очків.
Додамо до його 4315, місцем він не поступився.
Час на фінальний забіг на 110 метрів.
У ньому бере участь Брюс Дженнер з США.
Тиск був неймовірний.
Вдаришся пальцем об бар'єр, упадеш, і все, кінець.
Я не хвилювалася про свій час. Просто хотіла пробігти.
Гарний старт у Дженнера, долає бар'єри.
Ногами об них не б'ється. Жоден бар'єр ще не збив.
Перемагає Сковронек з Польщі.
Француз Жеміз прийшов третім, а Дженнер упевнено посів друге місце.
Подивимося на час Дженнера, 14,84.
Заробив 866 очків.
Похитав головою, побачивши час, але я впевнений, Брюс зрадів, що все позаду.
Загальний рейтинг після шести дисциплін:
його, зі значним відривом, очолюють Авілов, Крачмер і Дженнер.
Діксон вибув.
Основну увагу спрямуємо на Миколу Авілова та Брюса Дженнера,
саме між ними розгорнеться боротьба за першість.
Усі наступні дисципліни даються мені просто чудово.
Щиро кажучи, промайнула думка стосовно решти:
«Це кінець. Розходьтеся. Перемога буде за мною».
Голосно пихкає, га?
Майже… Не вилетіло за межі?
Гадаю, не вилетіло.
Світовий рекорд Авілова — 8454 очки.
Дженнера, 26-літнього атлета, вважають ідеальним десятиборцем,
кандидатом на перемогу.
Давай, Дженнере, вперед!
Дженнер розбігається, він…
Перелітає через планку,
Дженнер випереджає свій запланований графік.
Давай, Брюсе, вперед!
Під час дев'ятої дисципліни десятиборства, метання списа,
тіло вже благає про пощаду.
Брюс Дженнер, особистий рекорд з метання списа — 227 футів 11 дюймів.
Якщо спис досягне хоча б цієї позначки,
він вийде вперед.
Відпускай. Гарно метнув.
Спис Дженнера долетів далі, ніж 220 футів.
Разом у нього тепер 7904 очки.
Авілов третій.
ДЕСЯТИБОРСТВО РЕЙТИНГ ПІСЛЯ 9-ТИ ЗМАГАНЬ
Одне за одним, змагання пройшли, залишилася остання дисципліна.
Найскладніша.
Останньою буде дистанція на 1500 метрів, основа десятиборства.
Ти змагаєшся два дні, по десять годин на день.
Думаєш, що ти міцний горішок.
Біг на 1500 метрів — не для слабаків,
мені він вдавався найкраще.
Адже я не боялася болю.
Настав один з моментів,
що збирає повні трибуни на цьому величезному стадіоні.
Скінчилися тренування, розмови, нервування,
все позаду.
На карті золота медаль, ми з нетерпінням чекаємо початку.
Для мене, справа була не лише в золотій медалі.
Я хотіла побити світовий рекорд.
Набрати більше 8600 очків, адже до мене цього ще ніхто не робив.
Я хотіла, щоб Авілов це побачив.
Якщо вдасться, то я зроблю все, що хотіла зробити в своєму житті.
Я не планувала бігти повільно.
Дженнер виглядає досить розслаблено і спокійно.
Якщо він пробіжить за 4:35,8 або швидше,
то встановить новий світовий рекорд.
Авілов матиме обійти його десь на 22 секунди.
Під час бігу я в основному думала: тримай темп,
слідкуй, що робиш, на якому місці знаходишся.
А потім, на першому колі, я обігнала Авілова.
Тоді я зрозуміла, що в мене все вийде.
Я зможу побити світовий рекорд. Тієї ж миті.
Потрібно просто зробити зусилля.
Він пробіжить там, де лінія старту,
через 2:16 або 2:17 хвилин.
Якщо ні… Що він в дідька робить?
Біжи, Брюсе! Давай!
-Вперед, Брюсе! -Не зупиняйся, Брюсе!
Швидше, Брюсе! Повільно біжиш!
Йдучи на останнє змагання завжди знала,
що покажу потрібний час.
Коли лишилося 300 метрів, я сказала:
«Біжи щосили, давай».
Він пришвидшується.
Дженнер мчить по стартовій лінії.
Намагається обійти Литвиненка!
Встановити світовий рекорд.
Його особистий рекорд 4:16,6.
Литвиненко не поступається.
Брюс Дженнер доганяє.
Дженнер біжить щодуху.
А що там з часом?
4:11,41!
Брюс Дженнер побив світовий рекорд з десятиборства!
РЕКОРД СВІТУ 8618 ОЧКІВ
Натовп зірвався на ноги, реве у захваті від такого могутнього зусилля…
Б. ДЖЕННЕР — США, ЗОЛОТО
…якого доклав 26-літній атлет з Сан-Хосе, Каліфорнія.
По біговій доріжці змучено ходить Микола Авілов.
М. АВІЛОВ — СРСР, БРОНЗА
Бачимо біль, до якої приводить десятиборство.
Брюс Дженнер ще на ногах, відмовляється здаватися втомі.
Господи!
Як би важко мені не було бігти,
я ніколи не падала на землю на фініші.
Бо я багато що пережила,
мала боротися, щоб досягти мети.
Ніхто не знав,
що значив для мене цей момент.
ОЛІМПІЙСЬКИЙ І СВІТОВИЙ РЕКОРД
Б. ДЖЕННЕР США МОНРЕАЛЬ 1976
Коли він переміг,
це було просто приголомшливо. І…
він підійшов до мене й обійняв.
Я перелізла через поручні, він мене обійняв, і…
мовив: «Нам вдалося».
Він подарував мені цей чудовий момент.
Сказав: «Нам вдалося».
НАГОРОДЖЕННЯ ДЕСЯТИБОРСТВО
1 — БРЮС ДЖЕННЕР ОЛІМПІЙСЬКИЙ І СВІТОВИЙ РЕКОРД
Коли він стояв там на подіумі,
я бачила його обличчя,
я його добре знаю, бачила, що він ледве не плаче.
Він подивився на мене, побачив, що я плачу, й засміявся.
Я стою на тому ж п'єдесталі, що і всі ці спортсмени до мене.
Але мене охоплює жах.
Яким буде моє життя з цієї миті?
Я тебе не з'їм!
Коли ти біг 1500 м, я сказав:
«Якщо він так хутко може бігти, то я зможу кину палити!»
-Даю слово. -Домовились. Не йдіть іще.
Я здолала всі труднощі, досягла всього, чого тільки могла.
Брюс Дженнер, олімпійський чемпіон.
Найкращий атлет у світі.
Але я все ще залишалася тією ж людиною, з тими ж проблемами.
Пам'ятаю, як прокинулась наступного дня, пішла до ванної кімнати.
Там на туалетному столику лежала медаль.
Я була голісінька, з медаллю на шиї,
поглянула в люстро на весь зріст і сказала:
«Що ти в біса щойно зробив?»
Вітаємо олімпійського чемпіона з десятиборства.
Сьогодні з нами Брюс Дженнер.
Брюс.
Далі з нами Брюс Дженнер.
-Брюс Дженнер. -Брюс Дженнер.
Вам, мабуть, вже набридли привітання,
а все-таки, який бездоганний виступ.
Так. З кінця Олімпіади минуло десь сім тижнів,
а моє життя кардинально змінилося.
Після Олімпіади люди створювали справжні вуличні затори,
таксі зупинялися серед дороги,
бігли потиснути руку.
Річ Харкінс назвав виступ Дженнера на Олімпіаді в Монреалі
«одним з видатних виступів десятиліття».
Спочатку було весело. Він був героєм.
Він був абсолютним героєм. Найкращим атлетом в світі.
Раптово опиняєшся в центрі уваги.
Куди не піди — тебе впізнають. Незвично.
Я Брюс Дженнер. Я знаю, що забіги виграються ще на старті.
Може я створила настільки відомий і публічний образ…
«Брюса», що мені тепер його не позбавитися?
Я більшу частину життя готувався до того дня.
Тренувався роками, з'їв багато пластівців,
бо повноцінний сніданок з пластівців добре смакує й іде на користь.
Прислухайтесь до Брюса Дженнера. Пластівці — сніданок чемпіонів.
Ми проводили разом багато часу, навіть після Олімпіади,
але він був дуже зайнятий. Реклама, акторська гра…
Дивись, хлопець з твоїми спортивними даними… У тебе талант.
Чекайте. Ви це про що?
Згодом, йому довелось залишити минуле в минулому. Таке життя.
У журналі Sports Illustrated
написали, що далі Вас в житті чекатиме лише успіх. Правда?
Скажімо так, решта мого життя буде набагато цікавішою
завдяки тому, що я зробив в Монреалі, а про успіх я не знаю.
Не вдавалося навіть перехопити подих,
усамітнитися.
Повністю змінилась динаміка взаємовідносин між мною і Крісті.
Дівчата в усьому світі скажуть:
«Ого, чемпіон десятиборець». І…
Ми з дружиною дуже близькі,
іноді їй в зв'язку з цим непросто,
така раптова зміна в нашому житті.
Ті зміни мені тяжко далися.
Однак ми зараз знаємо, що тоді почали підіймати голову й інші проблеми.
Олімпіада відволікла мене від питання: хто я.
Я боялася, що мені тепер доведеться мати справу з собою.
Людям подобаються такі історії.
Типовий американець, дружина працює.
Мені здавалося, я не виправдаю надій.
Незважаючи на те, що у шлюбі ми мали труднощі,
нам хотілося дітей,
з'явився Берт.
Ось він. Берт Дженнер.
Вік… Скільки днів?
П'ять днів.
Скажи їм щось, Берте.
Ось так. Хочеш мікрофон?
Точно Дженнер. Зразу хапає мікрофон.
Берте, глянь сюди!
Дивись, ось матуся!
-Берте! Агов! -Ось матуся!
Скільки я себе пам'ятаю,
я знав, що тато не така, як всі.
До Олімпіади тато була ніким…
БЕРТ ДЖЕННЕР
…ніхто про неї й не чув,
а після Олімпіади вона стала найкращою атлеткою світу.
Що водночас стало благом і тягарем.
Мені подобається бути татом.
Мої діти були чудовими,
але вони теж відволікали мене від того, хто я.
Одного разу він мені сказав, що він справді нещасний.
А я сприймала це так, ніби він почувався нещасливим зі мною.
У моєму житті була жахлива таємниця, про яку я не могла говорити.
Вона не знала, що я боролася з проблемами в моїй голові.
Я не хотіла, щоб люди знали хто я, ким я була.
Я бачила, що йому треба за щось схопитися,
й сказала йому:
«Коли вирішиш сходити до психотерапевта, я повернуся додому».
Не сходив.
Що ж поробиш.
Коли ми розійшлися з Крісті, я думала,
що розберуся в собі.
Я відгородилася від світу.
Опинилася в хижці в Малібу, на самоті.
Я страждала на серйозний розлад гендерної ідентичності.
Так почалися найгірші шість років мого життя.
Пам'ятаю, як був у бабусі.
Тато прилетіла, щоб мене забрати.
Пройшло…
принаймні 10 років від їх розлучення.
Вони не бачилися.
Тоді тато повідомив мамі, що…
він… вона розпочала процес зміни статі.
Пам'ятаю, дивилася телевізор,
і в новинах
показали репортаж про Асоціацію трансгендерів округу Оріндж.
Десь в США, в середньому, одній людині на тиждень
роблять операцію зі зміни її або його статі.
Такі операції відбуваються частіше,
ніж того очікує громадськість.
Я їм зателефонувала, сказала, що шукаю психотерапевта.
Не могла назвати моє ім'я, сказати хто я.
Вперше в житті я могла просто сісти
і спробувати зрозуміти себе з допомогою професіонала.
Спершу мені тяжко було це зрозуміти.
Спочатку прийом гормонів,
електроліз, щоб позбутися бороди, і…
Ніколи не забуду, як у 6 класі вибіг з заняття посеред уроку…
бо я ледве на ньому не розплакався,
ніхто не знав чому.
Я встав і вибіг з класу.
Я заплакав у коридорі.
Але не через те, що тато збирався змінити стать. А через…
Я боявся, що тато перетвориться у когось іншого,
десь поїде, і я більше ніколи тата не побачу.
Складний був період.
Я спробувала змінити стать, та було дуже боязко.
Надто боязко.
Через 5–6 місяців я зустріла Кріс, мені з нею дуже пощастило.
Вона помогла пережити чорну смугу,
з нею я знов почала жити як Брюс.
Я не могла мати інше життя, чому б не бути взірцевим Брюсом.
Кріс, чи береш ти Брюса за свого чоловіка? Обіцяєш кохати, шанувати й поважати його?
Так.
Ось так. Один, два, три, усміхніться!
Усміхнися, Брюсе!
Ось воно.
Романтично цілую мою вродливу вагітну дружину у нас вдома.
Гаразд, готова? Цілую. Добре.
Наші діти. Перший день школи, вже не могли дочекатися.
Ось і вони.
Запитаємо спершу у Хлої.
Знаю, що ти нетерпляче чекала початку навчання.
В шкільній формі. Ось Кімберлі. Так…
Я любила бути татом: відвозила дітей до школи,
давала їм поради, виховувала їх.
Спочатку у нас буде театр маріонеток.
Вперед!
Привіт, Кайлі!
Та проблема нікуди не ділася.
Що б не сталося, знай, що татусь тебе любить,
я вважаю, що ти чудова дівчинка.
Поцілуєш мене?
Ми все ще знімаємо. Гаразд.
Що скажемо?
Слід сказати: «Вітаємо, з Різдвом 1997 року!»
Господи, як вона швидко їде!
Просто мчить!
Так!
Я часто експериментувала.
Думала: «Може вдасться жити просто потайки перевдягаючись у жіночий одяг,
не позбуватися образу Брюса».
Перед початком гонки, я натрапив на всіх дітей Дженнерів.
Броді теж тут?
Пам'ятаю, була в готелі Marriott в Орландо, штаті Флорида.
Мала лише виступити з годинною презентацією.
Решта дня у мене була вільна.
Подумала: «Можна шмигнути в машину, поїздити містом».
Вдихнути трохи свободи.
Тож я поїздила з годину і повернулася,
йду по фойє в напрямку ліфта…
минаю бар,
а до мене підбігає якийсь хлопець,
говорить: «Люблю транс-жінок».
Я побігла коридором, грюкнула дверима. Серце вискакувало з грудей, почувала жах.
Тоді я подумала: «Ледве не попалася».
Однак, виявилося, що мені так було дуже комфортно.
Дякую!
Але з шоу…
Зміна сталася миттєво.
Світ змінився.
Було складно, адже я мала стільки таємниць,
ховалася, намагалася жити так, як хочу.
По перше, Брюс і Кріс офіційно розірвали шлюб, що тривав 22 роки.
Не ойкайте. Скажіть: «Браво, Брюсе».
Брюсе, добре знову бути вільним холостяком?
Коли ми з Кріс розійшлися,
я вирішила: «Досить. Я це зроблю».
Брюсе, зустрічаєшся з Рондою?
Мені почали робити операції,
але я не розказувала про це,
бо я ще не розмовляла про ці проблеми з дітьми.
А потім я виходила з провулку, в якому знаходився кабінет лікаря,
який зробив мені трахеостомію.
Й з'явилася світлина,
яку збиралися опублікувати таблоїди.
На нашому сайті сенсація:
Брюс Дженнер пішов до пластичного хірурга в Беверлі Хіллз,
щоб позбутися свого кадика.
Брюсе, тобі зробили операцію? Прокоментуєш?
Хочеш, щоб мовчали про твою зміну статі?
Сказав донькам не обговорювати це?
Кендалл, засмучуєшся, що тато міняє стать?
Все це бачили мої діти…
я їм досі не сказала, що відбувається.
Для мене це була найгірша мить тієї частини мого життя.
Я, як батько, не повинна була так чинити.
А вчинила.
Ходімо.
Кози теж підуть.
Ніколи не забуду, як тато повідомила, що змінює стать.
Ми пішли на прогулянку з козами,
а я сказав: «Тату, я вже дуже давно знаю».
Але щось особливе було в тій чесності…
та близькості…
Тато мені відкрилася,
а це стається досить рідко.
Та розмова посідає особливе місце в моєму серці…
найважливіша розмова, яка сталася у нас з татом.
Той момент став незабутнім в моєму житті.
Останньою перешкодою, яку потрібно було здолати,
стала моя віра в Бога.
Я запросила на гостини мого пастора, все розповіла,
і запитала його:
«Як мене сприймає Господь? Я правильно чиню?»
Відповіді я так і не отримала.
Однак, до того часу, я все своє життя ховалася.
Без змоги бути собою.
Я хотіла надавати всім ляпасів,
сказати: «До дідька вас всіх. Ось справжня я».
«Змиріться».
VANITY FAIR «НАЗИВАЙТЕ МЕНЕ КЕЙТЛІН»
Пані та панове, відважна та прекрасна Кейтлін Дженнер.
Пам'ятаю, отримала водійські права.
Кейтлін Марі Дженнер, стать жіноча.
Чудові новини.
Просто в яблучко.
Я подумала: «Чекай, а мені можна робити те, що раніше?»
Знаєте? Я ж брала участь в автомобільних гонках, керувала літаком,
грала в гольф і все таке. Може, перестати це робити?
А потім подумала: «Які дурниці».
Отож, я граю в гольф, виходить краще, ніж будь-коли.
Перевернися!
Не вийшло.
Почуття були змішані, хвилюючі. Але, з іншого боку,
я наче зовсім позбавлялася від Брюса.
Мені іноді кажуть: «Кейтлін перемогла на Олімпіаді».
«Це заслуга Кейтлін». А я відповідаю: «Ні, переміг Брюс».
Я без проблем це визнаю, гаразд?
Віддаю йому належне. Він переможець.
Чи була це справжня я, моя повна історія?
Ні, й близько ні. Я значно багатогранніша.
Але я шаную те, чого йому вдалося досягти.
Я завжди говорю Брюс, бо це його заслуга.
Озираючись на минуле, я думаю…
якби тато не була трансом, чи вдалося б виграти.
Цікаво, скільки запалу прийшло від того,
що хотілося бути прийнятим до кола чоловіків, які ніколи б його…
ніколи б її…
не прийняли повністю,
не було почуття справжнього єднання.
Мені щойно виповнилося 70.
У мене залишилося небагато часу.
Мене завжди цікавило одне.
Коли потрапляєш до воріт Раю,
стоїш перед ними,
питаєш Бога: «За що це мені?»
Чому в моїй голові були ці проблеми?
Думаєш: «Що стало тому причиною?»
Підходиш і запитуєш: «Я добре прожила життя?»
Надієшся на: «Так».
«Ти виховала чудових дітей».
«В кінці, ти жила своїм життям».
Це все, що я можу зробити й жити далі.
Настав час на новий розділ, побачимо, що зробить Кейтлін.
Кінець.
Переклад субтитрів: Юлія Никоненко