Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Pitääkö kirjoittaa aine?
500 sanaa siitä, keitä olemme?
En tiedä, kuka olen. Miten keksin 500 sanaa?
Se vie ikuisuuden.
Viikon päästäkö? Hyvä tavaton.
Ei voisi olla huonompi aihe minulle.
Murehdit liikaa, Jaska Jokunen.
Vanha kunnon Jaska Jokunen,
rakastettava luuseri, jota ei koskaan näytä onnistavan.
Olet varmaan kuullut hänestä. Olet ehdottomasti nähnyt hänet.
Hän on ollut kaikkialla.
Sanomalehdissä, kirjoissa, elokuvissa ja tv:ssä.
Hän on ollut ympäri maailmaa ja ilmassa.
Hän on jopa käynyt Kuussa. -Hyvä tavaton, Jaska Jokunen.
Tavallaan tuntuu, että Jaska Jokunen, hänen koiransa Ressu -
ja loput Tenavista ovat olleet aina ympyröissä.
Eppu on aina ollut erityinen minulle.
Lempihahmoni on Eppu. -Olen Kaustisen fani.
Sami oli hämmästyttävän tärkeä minulle.
Tenavien lempihahmoni on Piparminttu-Pipsa.
Niin ja Ressu. -Tietenkin pidän Ressusta eniten.
Jo 70 vuoden ajan Tenavat on ollut osa elämäämme.
Tenavat on oma planeettansa.
Yleisönä on koko maailma.
Se miellyttää kaikkia. Siksi siitä tuli valtava ilmiö.
Tenavat voi olla maailmanlaajuinen ikoni,
mutta sen keskellä on yhä vanha kunnon Jaska Jokunen.
Rakastan Tenavia ja Jaska Jokusta.
Rakastan Jaska Jokusta.
Samaistuin paljon Jaska Jokuseen.
Mutta kuka Jaska Jokunen oikeasti on?
Ja mistä hän tuli?
Miksi kukaan välittäisi siitä, kuka olen? En ole erityinen.
Kuka olet, Jaska Jokunen?
KERTOJA LUPITA NYONG'O
Kauan ennen poikaa nimeltä Jaska Jokunen -
oli mies nimeltä Charles Schulz, jonka unelma oli olla sarjakuvantekijä.
Haaveilin aina omasta sarjakuvasta.
Olen haaveillut tästä noin kuusivuotiaasta lähtien.
Melkein syntymästään lähtien -
Charles Schulzin kohtalona vaikutti olevan sarjakuvat.
Pienenä häntä...
SARJAKUVANTEKIJÄ
...kutsuttiin Spark Plugiksi,
joka tuli sarjakuvan Spark Plug -hevosesta.
Kaikki kutsuivat häntä Sparkyksi.
Hän oli ainoa lapsi.
Hän oli pieni lapsi, jolle kukaan ei puhunut.
Hän oli kamalan ujo.
ENTINEN MUSEOJOHTAJA
Kun hän käveli äitinsä kanssa kadulla, hän roikotti päätään.
Ujo Sparky pärjäsi koulussa niin hyvin, että jätti luokan väliin.
Mutta se ei vastannut odotuksia.
Hän oli vuotta nuorempi kuin muut luokassa,
mikä on lapsena iso juttu.
KÄSIKIRJOITTAJA / GRAAFINEN SUUNNITTELIJA
Oli vaikea pysyä vanhempien lasten vauhdissa. Hänellä oli kurjaa.
Hän ei tuntenut merkitsevänsä mitään koulukavereilleen.
CHARLES SCHULZIN LESKI
Koulun jälkeen Sparky hengaili isänsä parturiliikkeessä.
"Kun olen yksinäinen, menen isäni parturiliikkeeseen.
He kysyvät aina, tulinko parranajoon."
Jopa sillä oli huono puoli.
Kun kävin liikkeessä ja hän leikkasi hiuksiani,
oli noloa, että kun puolivälissä -
todella hyvä asiakas tuli sisään,
hän sanoi: "Istupa sinä tuonne -
odottamaan, koska pitää palvella tätä miestä."
Oli noloa istua penkillä puolet hiuksista leikattuna.
Kun hän pääsi keskikouluun,
jopa Sparkyn hyvät numerot alkoivat laskea -
ja hän tunsi itsensä epäonnistujaksi.
Romahdus taisi tulla kahdeksannella luokalla.
Epäonnistuin kaikessa mahdollisessa.
Sparky löysi iloa yhdestä paikasta,
omasta luonnosvihostaan.
Hän piirsi jatkuvasti ja haaveili piirtävänsä vielä sarjakuvia -
kuten ne, joita hän luki sanomalehdestä.
Tilasimme kahta lehteä Saint Paulissa. Lauantai-iltaisin -
isä ajoi lähikauppaan -
ja osti kaksi Minneapolisin lehteä, joten saimme neljät sarjakuvat.
Siitä elämässä oli kyse minulle.
500 sanaa siitä, kuka olen. Kuka minä olen, Ressu?
Olen parturin poika.
Pidän baseballista. Käyn koulua. Yritän vain selvitä päivästä.
Tämä tehtävä on mahdoton.
Et sinä ymmärtäisi. Sinun ei tarvitse tehdä mitään vaikeaa.
Istu, paikka, kieri.
Koiran elämä on yksinkertaista.
TÖMPS
Sparky lähtee sotaan!
Vuonna 1942 Sparky värvättiin armeijaan.
"Mitä tapahtuu, kun joku värvätään?"
"Hänet lähetetään jonnekin."
"Sitä pelkäsinkin."
Kotoa lähteminen oli sydäntä särkevää Sparkylle.
Hän oli hyvin läheinen äitinsä kanssa, joka oli ollut pitkään sairas.
Sparkylle ei kerrottu, kuinka sairas hänen äitinsä oli.
Ja että äiti ei luultavasti selviäisi hengissä.
Sen vuoksi Sparky tunsi jääneensä ulkopuolelle ja eristyksiin.
Sinä iltana, kun jouduin takaisin Fort Snellingiin -
Minnesotassa, äiti sanoi: "Pitäisi kai hyvästellä,
koska tuskin näemme toisiamme enää."
Ja minä lähdin.
Hän masentui kovin ja oli selvästi tolaltaan,
kun hän puhui äitinsä kuolemasta.
Se sai hänet kyyneliin.
Hän luultavasti mietti sitä lopun elämäänsä.
"Kaikki on kovin kummaa.
Voi kävellä ajattelematta yhtään mitään.
Yhtäkkiä kadotettu rakkaus muistuu mieleen..."
Asento!
En tiedä, miten selvisin niistä päivistä.
Siitä on kauan,
mutta sellaisia asioita ei unohda koskaan.
Nuori Sparky ei ollut ollut yhtään yötä poissa kotoa.
Mutta sodan aikana -
hän matkusti Ranskaan ja Saksaan asti.
Koko palvelusaikansa Sparky oli usein yksinäinen ja kärsi koti-ikävästä,
joten hän piirsi kuvia aivan kuin lapsena.
Hän toi luonnosvihkonsa kaikkialle.
"KUTEN OLIMME" - SPARKY
Kun sota oli ohi, hän palasi kotiin yhä päättäväisempänä -
tulla sarjakuvantekijäksi.
Isoveli, tarvitsen apuasi matikan läksyissä.
Etkö näe, että kirjoitan ainettani?
Mistä se kertoo?
Siitä, kuka olen.
Kuka olet? Minä kerron.
Olet isoveljeni.
Ja olet kurja isoveli,
jos et auta matikan läksyissäni.
Katso tätä.
Hyvä tavaton.
Hyvä on. Jos sinulla on kaksi omenaa ja annan kolme lisää,
montako omenaa sinulla on?
Ketä kiinnostaa?
Syön vain yhden omenan kerrallaan.
Ja kuka niitä omenoita edes jakaa?
Aineeni saa kai odottaa.
Sparky halusi ennen kaikkea olla sarjakuvantekijä.
Kuten Jaska Jokunen hän jatkoi yrittämistä.
Ja kuten Jaska Jokunen hän epäonnistui jatkuvasti.
Lähetin kymmenen pilakuvaa Saturday Evening Postiin.
Sillä välin työstin sarjakuvaani.
Sarjakuvan lähettämisen jälkeen työstin jotain muuta.
Sparky sai jokusen pilapiirroksen julkaistua,
mutta niissä ei ollut vielä Jaska Jokusta eikä Ressua.
Sitä aina luulee, että ensimmäiset kaupat -
avaavat kaiken, mutta ei se niin mene.
Myin pari kolme, ja yhtäkkiä en myynyt kuukausiin mitään.
Viisi vuotta Sparky yritti ja epäonnistui.
Sitten hän alkoi tajuta jotain.
Hän piirsi sarjakuvan nimeltä Li'l Folks,
jossa oli hahmo nimeltä Jaska Jokunen...
ELOKUVANTEKIJÄ
...ja koira, joka ei aivan näyttänyt Ressulta, mutta melkein.
Tajusin vähitellen, että kun piirsin pikkulapsia,
niistä sarjakuvista toimittajat pitivät eniten.
Hänen työnsä alkoi vihdoin menestyä.
Eräänä päivänä vuonna 1950 -
Sparky julkaisi ensimmäisen Tenavat -sarjakuvan.
SE ALKAA TÄNÄÄN - TENAVAT
Ensimmäisessä julkaisussa oli kolme hahmoa.
Yksi oli pikkutyttö nimeltä Patty, toinen pikkupoika nimeltä Shermy,
ja Jaska Jokunen käveli heidän eteensä.
Siinä hän on. Siinä menee Jaska Jokunen. "Vanha kunnon Jaska Jokunen."
Jaskan lähdettyä poika sanoo: "Vihaan häntä."
Se on todella...
Se on raakaa.
SARJAKUVANTEKIJÄ
Mutta sellaista lapsuus on.
Lapset ovat rankkoja. Lasten tapa kohdella toisiaan...
NÄYTTELIJÄ/TUOTTAJA
...auttaa rakentamaan suojahaarniskan.
Sitten pitää lopun elämäänsä -
muistaa riisua haarniska.
Ennen pitkää amerikkalaiset -
rakastuivat vanhaan kunnon Jaska Jokuseen.
Tähän hahmoon voin samaistua.
ELOKUVANTEKIJÄ
Hän on yhtä nörtti ja vähän hyväksytty kuin minä olen -
tai tunnen olevani. Se oli valtavaa.
KIRJAILIJA
Näimme Jaska Jokusen kiusaamista.
Jaska Jokusta kannusti, koska hän oli tuskallisen inhimillinen.
Hän vain jatkaa.
NÄYTTELIJÄ
Hän nousee ja yrittää taas. Se on tosi siistiä.
NÄYTTELIJÄ
Sparkyn haave toteutui vihdoin,
ja hän saavutti sen olemalla oma itsensä.
Tämä koko Jaska Jokusen juttu.
Ne ovat muistoja omista kurjista päivistäni.
Jokaisessa meissä on vähän Jaska Jokusta.
Enimmäkseen minussa. Olen enimmäkseen Jaska Jokunen.
Eppu,
miten minä keksin 500 sanaa itsestäni?
Minussa ei ole mitään kirjoittamisen arvoista.
Tehtävä on hieno tilaisuus sinulle,
Jaska Jokunen.
Tilaisuus mihin?
Se on tilaisuus esittää itsellesi elämän tärkeimpiä kysymyksiä.
Kuka minä olen? Miksi olen täällä? Mikä on tarkoitukseni maailmassa?
Hyvä tavaton. Miten minun pitäisi selvittää tuo kaikki?
Kun edessäni on vaikeita kysymyksiä,
katson historian suuria ajattelijoita.
Espanjalainen kirjailija Miguel de Cervantes kirjoitti kerran:
"Kerro ystävistäsi, niin minä kerron minkälainen sinä olet."
Mitä se tarkoittaa?
Sinun pitäisi hakea apua ystäviltäsi.
Ihmisiltä, joiden kanssa vietät aikaa. Ehkä he voivat auttaa.
Enpä tiedä. Se tuntuu mahdottomalta.
Piristy.
Sinulla on koko viikko aikaa löytää vastaukset elämän olennaisiin kysymyksiin.
Sparky sanoi aina olevansa Jaska Jokusen kaltainen,
mutta melkein jokaisessa Tenavien hahmossa on vähän Sparkya.
Hän oli juuri sellainen...
SARJAKUVANTEKIJÄ / LUOVA JOHTAJA
...jonka Tenavien luojan haluaisi olla.
Hän on tavallaan kaikki hahmonsa samassa.
Eppu on hra Schulzin filosofinen puoli.
Hänellä on filosofiaa ja sanottavaa.
Hän on hiljaisesti filosofinen. Sellainen Sparky oli.
Eppu esittää aina suuria kysymyksiä -
elämän tarkoituksesta, paikastamme maailmassa ja miten ne sopivat yhteen.
"Elämä on vaikeaa, eikö olekin, Jaska Jokunen?"
Samaistuin Eppuun, koska minullakin oli turvariepu.
Kannoin mukanani sinistä riepua,
joten samaistun häneen.
Minullakin oli riepu.
Seisoin kuivaavan pesukoneen edessä -
itsepalvelupesulassa, jossa äitini kävi,
itkien pesun aikana ja itkien taas kuivauksen aikana.
Kaikki kutsuivat minua Epuksi.
KRÄK!
Eppu voi olla hyvin fiksu, tyhmä,
viaton ja kaikkitietävä.
Hänen luonteensa laatu antaa kaikenlaisia ideoita.
Eppu ja Jaska Jokunen näyttivät Sparkyn luonteen suloisen puolen.
Toisaalta Epun isosisko Tellu...
Tellu on tosi ilkeä.
"Olet hyvin tylsä ihminen, Jaska Jokunen."
Ja äänekäs ja vähän pelottava.
Tellu on hauska mutta oikeasti ilkeä.
Useimmat eivät pidä Tellusta, koska hän on ilkeä.
Mutta samalla -
hän on niin liioitellun ilkeä, että se on hauskaa.
Tellun ja jalkapallon merkitys tiedetään.
Jaska Jokunen juoksee, Tellu vetää pallon pois.
NÄYTTELIJÄ
Jaska huutaa ja kaatuu.
HÄN TEKI SEN TAAS!
Klassista.
AARGH! -HA!
PAM!
Mitäkö hahmoa kohtaan tunnen eniten sympatiaa?
Pidän kaikista, koska jokaisessa on vähän minua.
Sarkastinen puoleni kuuluu Tellulle.
Jahkaileva puoleni kuuluu Jaska Jokuselle.
EN KESTÄ SITÄ
Ja haaveilija kuuluu tietenkin Ressulle.
Ressu.
Kun Jaska Jokunen ja muut lapset muistuttivat Sparkya,
taivas oli rajana Ressulle.
Ressu oli koira, joka kieltäytyi olemasta koira,
ja se oli kunnianhimoinen.
Voi luoja. Rakastan Ressua. Se on niin söpö ja hauska.
Kaikki rakastavat Ressua, koska se edusti -
kaikkien tavoitteita.
"Tänään esitän olevani 1. maailmansodan lentäjä-ässä.
Huomenna esitän elokuvatähteä." Mistä onkaan kyse.
Ressu elää omaa elämäänsä ja fantasioi.
Mutta jopa Ressu tuli Sparkyn todellisesta elämästä.
Ressu perustuu koiraan, joka minulla oli 13-vuotiaana.
Ressu pelasi jääkiekkoa ja luisteli, koska Schulzkin teki niitä.
JÄÄHYAITIO
Parhaiden luojien tapaan -
työssä on paljon häntä itseään,
minkä näkee siinä, mistä hahmot puhuvat -
ja mistä he pitävät.
Täytyy saada hyvä numero tästä aineesta.
Ehkä pitäisi puhua ammattilaisen kanssa.
PSYKIATRISTA APUA 5 SENTTIÄ TOHTORI ON PAIKALLA
Hei, Jaska Jokunen. Mikä on ongelmana tänään?
Minulla on vaikeuksia kirjoittaa aine tunnille.
Voitko auttaa?
Ehdottomasti. Olen ajatellut paljon sinua ja puutteitasi.
Puutteitaniko? En ole varma, auttaako tämä...
Kuuntele.
Paras keino oppia itsestään -
on antaa ammattilaisen osoittaa lukuisat vikasi.
Lukuisat vikaniko?
Täsmälleen.
Olen luonut oman järjestelmäni, jonka huomaat olevan hyvin valaiseva.
Tee olosi mukavaksi.
Valmistelin satoja dioja kuvamaan monia vikojasi ja heikkouksiasi.
Valot, kiitos.
Aloitetaan varhaisvuosistasi.
VANHA KUNNON JASKA JOKUNEN
Kuten näet, aivan alusta asti -
sinusta ei ole pidetty.
VIHAAN HÄNTÄ!
Suosio karttoi sinua.
Et koskaan ollut ikätoveriesi tasalla.
Näetkö?
Ole nyt tarkkana.
Jos kaivamme syvemmälle, huomaamme kaavan -
jatkuvasta epäonnistumisesta.
PAM!
Sinun johdollasi -
baseballjoukkueesi on hävinnyt jokaisen ottelunsa.
Voitimme jokusen kerran.
Kyllä, mutta silloin kätesi oli murtunut.
Jatketaan urheiluaiheella.
Et ole koskaan onnistunut potkaisemaan palloa.
Näetkö?
Jopa kun et harrasta joukkueurheilua, epäonnistut yhä.
Epäonnistut yksin ja muiden kanssa.
Katsotaanpa ystävänpäivää.
PAHUS!
Riittää! En kestä tätä enää.
Toivottavasti autoin aineessasi! Eritelty lasku tulee pian!
Epäonnistuja, epäonnistuja, epäonnistuja.
HUOKAUS
Sparky sai useimmat ideansa Jaska Jokuselle lapsuudestaan.
Kun hän sai omia lapsia,
heidän lapsuutensa alkoivat esiintyä Tenavissa.
Saan kai enemmän ideoita katselemalla lapsiani -
kuin haluaisin myöntää.
Kun olen katsellut pikku riitoja ja sellaista,
olen saanut monia ideoita.
Minusta viihteessä saa kannatusta ainoastaan,
kun on hyvin ainutlaatuinen näkökulma.
Ja luojalla on ainoastaan oma näkökulmansa.
Jopa lapsena olin tietoinen siitä,
että jossain päin Amerikkaa on mies,
joka istuu suuren vinon pöydän ääressä, ja hänellä on vaimo ja lapset.
Hän nousee ylös, piirtää Ressua ja lähtee luistelemaan.
Poikani teki lentokoneiden pienoismalleja.
Hän näytti minulle uusimpansa.
Yhtäkkiä sain idean laittaa Ressun koirankopin päälle -
esittämään 1. maailmansodan lentäjä-ässää.
Eräänä päivänä hän kuunteli toista poikaansa Craigia,
nuori mies käveli ohi ja Craig sanoi:
"Hän käyttäytyy kuin Jakke Jäyhä."
Jakke Jäyhä alkoi.
Kaikki sarjakuvassa oli henkilökohtaista Sparkylle.
Jos hän kirjoitti Amadeuksen soittamasta sinfoniasta,
hän rakasti sitä sinfoniaa.
HYVÄ TAVATON
Hän otti paljon elämästään.
Hänen seurassaan mietti aina, mitä hän tarkkailee.
Kutsuin häntä kultamussukakseni. Pian se oli sarjakuvassa.
"Ja tämä hyvin erityinen on kultamussukalleni."
Siitä tuli jotain, jolla Salli...
HYVÄÄ YSTÄVÄNPÄIVÄÄ, KULTAMUSSUKKANI"
...piinasi Eppua.
"En ole kultamussukkasi."
"Rapa-Ripa." Mitä se tarkoittaa sinulle?
Rapa-Ripa tuli ystävältäni, joka kutsui lapsiaan hassuilla nimillä.
Hänen pikku poikansa juoksenteli olohuoneessa.
Hän sanoi: "Nukkumaan, Rapa-Ripa." Minusta se oli hyvä nimi sarjakuvahahmolle.
Tämän hahmon pitäisi olla naurunalainen.
Välillä muut hahmot -
sanovat Rapa-Ripalle: "Sinun pitäisi hävetä itseäsi."
"Tiedätkö, miltä hän näyttää?" -"Miltä?"
"Ihmispeltopaketilta."
Hän ei hyväksy sitä. Rapa-Ripalla on arvokkuutta.
Nuorena translapsena -
se taisi vedota minuun.
Tellusta ei ollut apua.
Tarvitsen toisen mielipiteen.
97, 98, 99, 100.
Minun vuoroni.
Rapa-Ripa!
Aiheutat sotkun.
Hei, Jaska Jokunen. Autatko tekemään mutakakkuja?
En taida voida. Pitää tehdä koulutyö.
Hei! Tule hyppäämään naurua kanssamme!
Voi ei. Pieni punatukkainen tyttö tulee.
Mikä hätänä?
Hän ei saa nähdä minua. -Miksi ei?
Mitä jos hän ei pidä näkemästään?
Tärkeintä on se, miten näkee itsensä.
Pidän itsestäni muiden mielipiteistä huolimatta.
Oikeastiko? Vaikka olet likainen?
En näe itseäni likaisena. Näen itseni osana historiaa -
lukemattomien aikojen pölyn ja hiekan peitossa.
Minulla ei kai ole itsevarmuuttasi.
Parasta lähteä ennen kuin pieni punatukkainen tyttö näkee.
Jaska Jokunen -rukka.
Aivan kuin Jaska Jokusella -
Sparkylla oli oma pieni punatukkainen tyttönsä elämässään.
Nuorena miehenä Sparky tapasi Donna Woldin, pienen punatukkaisen tytön,
ja rakastui häneen korviaan myöten.
Donna oli kihloissa palomiehen kanssa -
eikä ollut varma hänestä.
Donna jätti hänet ja meni ulos Sparkyn kanssa.
Toivoin hänen naivan minut.
Mutta ei hän nainut.
Hän kai ajatteli: "Jos teen riittävän kovasti töitä,
jos olen sitä ja tätä,
Donna unohtaa palomiehen ja pysyy kanssani."
Mutta ei, Donna teki päätöksensä ja nai palomiehen.
Omistauduin hänelle täysin, annoin sydämeni, ja hän lähti pois.
KUKAAN EI PIDÄ MINUSTA...
En käsitellyt sitä hyvin. Uneksin siitä vuosikausia.
Sen naisen halusin naida.
Tarina on Jaska Jokuselle tyypillinen.
POSTI - NÄPS!
Jaska Jokunen ei ollut Tenavista ainoa, joka oli epäonninen rakkaudessa.
Tenavat on yksipuolisen rakkauden maailma.
Tellu halajaa Amadeusta.
Nauroin sille aina, koska Amadeus sanoi aina: "Ei."
SARJAKUVANTEKIJÄ
Salli haluaa Epun.
Yhdessä vaiheessa Piparminttu-Pipsa haluaa Jaska Jokusen.
Se on katkeamaton ketju lapsia,
joiden sydän on täynnä rakkautta, eikä se melkein koskaan saa vastakaikua.
Samaistuin hänen jatkuvaan yritykseensä saada pieni punatukkainen tyttö,
koska olin aina valtavan ihastunut -
koulussa johonkuhun tyttöön, jota en uskaltanut lähestyä.
On paljon tyyliin:
"Tänään on se päivä, kun menen ja puhun vihdoin pienelle punatukkaiselle tytölle.
Tänään on se päivä." Eikä sitä päivää koskaan tule.
RAKKAUS SAA TEKEMÄÄN KUMMIA..
Olet todella lahjakas.
Pitävätkö ihmiset sinusta musiikkisi ansiosta?
Se voi olla totta, mutta se on tavallaan ironista,
koska lempiasioitani musiikissa on yksinäisyys.
Musiikkisi edustaa sitä, kuka olet.
Millainenhan musiikki edustaa minua?
Miten aineesi edistyy, Jaska Jokunen? Auttoiko diaesitykseni?
Hei, Amadeus. Kaipasitko minua?
Vuosien varrella Tenavat kasvoi ja muuttui kuten Sparkykin.
Eikä aina ollut kyse hauskasta.
Omien lasteni varttuessa sarjasta tuli vähemmän lapsikeskeinen.
Sarjasta on tullut abstraktimpi,
ja lapset ovat karikatyyrejä aikuisista,
aikuisten ongelmista ja aikuisten oikeasti sanomista asioista.
Se on söpö pikku sarjakuva, hassuja hahmoja ja hetkiä.
Mutta se on myös tavallaan syvempi.
Hahmot ovat monimutkaisia ja puhuvat ihmisen tunnetiloista -
ja tunteista, ihmisyydestä.
Hän oli yksi parhaista mielialan ikuistajista.
TOIMITTAJA
Hän ikuisti maan mielialan.
Hän etsi aina totuutta...
TENNISMESTARI/AKTIVISTI
...ja kertoi totuuden.
Sparky halusi maailmasta kaikille tasa-arvoisen. Se on hänen totuutensa.
1960-luvun lopulla Sparky loi Piparminttu-Pipsan,
yksinhuoltajan itsenäisen tyttären,
joka rikkoi koulunsa pukusääntöjä pitämällä sandaaleja ja sortseja.
Hän oli tosi erilainen.
Hän ei ollut kaavamainen naishahmo,
joita sarjakuvissa näkee.
Hän oli aivan oma persoonansa.
Hän on ainutlaatuinen, ja hän viihtyy ainutlaatuisena -
ja omissa nahoissaan.
Piparminttu-Pipsa saa huonoja numeroita.
Hän nukahtaa aina tunnilla -
mutta on hyvä syöttäjä.
Hän voittaa Jasun baseballjoukkueen joka kerta.
Välillä tyyliin 100-1.
Urheilua rakastavan Piparminttu-Pipsan -
innoituksena oli osittain Sparkyn ystävä Billie Jean King,
joka on kaikkien aikojen parhaimpia tennispelaajia.
Urheilussa näki tyttöjä ja naisia,
mikä oli tyttönä tietenkin hienoa.
Sparky oli feministi.
Tenavien maailmassa -
Sparky varmisti aina, että tytöt olivat yhtä vahvoja -
ja usein vahvempia kuin pojat.
PUHU ÄÄNEEN!!
Sarjakuvat ovat heijastaneet kulttuuriamme.
Ehkä Piparminttu-Pipsa edustaa uutta nuorten trendiä -
olla itsenäisempiä ja kertoa asiansa.
"Tässä tullaan. Pysäytä, jos pystyt!"
POKS!
VIERAS 12
KOTI 00
Hyvä!
Hyvä ottelu, Jasu.
Näytit hieman hajamieliseltä.
Ihme, ettei joukkueenjohtaja ottanut sinua pois.
Hän on joukkueenjohtaja, pomo.
Oletko kunnossa, Jaska?
Kyse on kotitehtävästä.
Täytyy selvittää elämäni tarkoitus.
Voi pojat, se on vaikea haaste.
Onneksi opettaja ei antanut meille läksyjä.
Meillä on ollut läksyjä joka päivä.
Ihmiset ovat aina miettineet elämän tarkoitusta,
Jaska Jokunen.
Ukkini sanoi aina, että elämämme päätarkoitus -
on antaa ja saada rakkautta.
Hän myös huokaili paljon.
En tiedä, voiko kukaan rakastaa minua.
Pyysin Tellulta apua, mutta hän vain kertoi, mikä minussa on vialla.
Onko minussa mitään oikein?
Ehdottomasti. Sinulla on monia hyviä ominaisuuksia.
Onko? Esimerkiksi mitä?
No, olet hyvin kiltti.
Ja antelias.
Äläkä unohda avuliasta. Olet superavulias.
Vau. Kiltti, antelias ja avulias.
Hei, Tellu. Arvaa mitä.
Olit väärässä. Olen antelias ja avulias.
Tietenkin he sanovat niin.
Olet kiltti, koska syöttöihisi oli helppo osua.
Annoit anteliaasti heille monta juoksua.
Ja autoit heitä voittamaan ottelun.
Kuulostat aivan ukiltani, Jaska Jokunen.
Sami oli yksi viimeisistä päähahmoista,
joka liittyi Tenaviin.
Saapuessaan hän muutti sarjakuvat ikuisesti.
Olin kahdeksannella luokalla, kun Sami ilmestyi Tenaviin.
Muistan ajatelleeni: "Vau." Tässä oli musta hahmo.
Tässä oli musta lapsi.
Luen sarjakuvaa, ja yhtäkkiä siinä on minulta näyttävä lapsi.
Se ei ehkä vaikuta tärkeältä nykyään, mutta vuonna 1968 -
mustat ja valkoiset lapset leikkimässä sarjakuvassa yhdessä oli valtava juttu.
Kun hän toi Samin sarjaan, oli vuosi 1968 -
ja kaupungit olivat tulessa tri Kingin salamurhan vuoksi.
Tri Martin Luther King,
väkivallattomuuden apostoli kansalaisoikeusliikkeessä,
on ammuttu Tennesseen Memphisissä.
Nainen otti yhteyttä Sparkyyn. Hänen nimensä oli Harriet Glickman.
Hän sanoi: "Hra Schulz, teidän on aika tällä foorumillanne -
tehdä jotain."
Hän sanoi: "Teidän pitäisi lisätä musta lapsi Tenaviin."
Sparky sanoi: "En voi. En tiedä, millaista on olla musta lapsi."
Harriet Glickman pyysi ystäviään Kenneth Kellyä ja Monica Gunningia,
jotka olivat mustia vanhempia, kirjoittamaan myös Schulzille.
Siihen aikaan värillisiä ei juuri ollut sarjakuvissa,
ja Sparky tajusi, mitä se saattaisi merkitä lapsille,
jos hän voisi muuttaa asian.
Hän halusi tehdä jotain merkittävää,
joka välitti viestin.
Hänestä sai vaikutelman, että hän oli hyvin reilu.
Rotujen epätasa-arvo ei ole reilua.
Viivytin Samia pitkään.
Minusta tuntui, etten pystynyt edustamaan häntä kunnolla.
YKSI, KIITOS
Enkä halunnut vaikuttaa alentuvalta.
Yritin tehdä sen ilman suuria eleitä.
Pikku kohtaus, jossa hän ilmestyi, oli kahden pojan tapaaminen rannalla.
He huomasivat pitävänsä molemmat hiekkalinnojen rakentamisesta.
Ei ole väliä, että toinen on musta ja toinen valkoinen.
"Siinä se on, Jaska Jokunen.
Tuo on kunnon hiekkalinna."
Lehdet uhkasivat poistaa sarjan.
Hän sanoi: "Sen kuin poistatte", eivätkä ne poistaneet.
Sitten ne sanoivat: "Kunhan et näytä heitä koulussa yhdessä."
Tietenkin hän teki sitten juuri niin.
Mielenkiintoista Samissa oli se,
ettei hänen persoonallisuudestaan muista juuri muuta kuin vakavuuden.
Hän oli vakava lapsi, josta melkein sai tunteen,
kun sitä ajattelee nyt aikuisena,
että mustan lapsen taakka valkoisessa maailmassa,
vaikka se oli sarjakuvamaailma.
oli hänen harteillaan.
Hän tiesi, että kaikki tarkkailivat häntä.
Ehkä tämä on tarkoitukseni elämässä: koiran syöttäminen.
En kai voi lykätä sitä enää.
Parasta alkaa kirjoittaa.
ELÄMÄNI KOIRANA
OLI SYNKKÄ JA MYRSKYINEN YÖ...
Kuka minä olen?
Tämä on toivotonta.
Ehkä pitäisi haukata raitista ilmaa.
Yksi tärkeimmistä tapahtumista -
Jaska Jokuselle ystävineen oli, kun heidät herätettiin henkiin tv:ssä -
Jaska Jokusen joulu -ohjelmassa.
Äiti osti ensimmäisen väri-tv:mme...
SARJAKUVANTEKIJÄ
...jotta voisin katsoa jouluohjelman väreissä.
Se oli valtava hetki minulle.
Joka joulu katsoimme sitä yhdessä ja joimme kaakaota.
Se oli tosi hauskaa.
En vietä joulua. Olen juutalainen. Inhoan joulua.
Joulu ei merkitse minulle mitään.
Mutta Jaska Jokusen jouluohjelma... Onko mitään parempaa?
Jaska Jokusen joulu oli valtava hitti,
ja pian oli Tenavien erikoisohjelma lähes joka juhlapyhälle.
Lapsena en viettänyt perinteisiä juhlapyhiä.
Luultavasti matkustin työn vuoksi.
Joten minulle -
erikoisohjelmat olivat merkki, jota minulla ei ollut perinteisessä kodissa,
että on tämä juhlapyhä, tämä aika vuodesta.
Muistan halloweenin erikoisohjelman, Suuri kurpitsa -erikoisohjelman,
ja jatkuvan vitsin: "Mitä sinä sait?"
"Sain omenan." "Sain karkkipatukan." Jaska Jokunen...
Sain kiven.
No niin, aloitetaan alusta taas.
Viisi, neljä, kolme, kaksi... Kaikki moottorit käyvät.
Juhlapyhäohjelmat tekivät Tenavista niin suosittuja,
että Nasa nimesi Apollo 10:n moduulit Jaska Jokusen ja Ressun mukaan.
On imartelevaa olla osa koko ohjelmaanne,
ja olemme kiitollisia.
En aavistanut, että tapahtuisi outoja asioita,
kuten että Ressu menee Kuuhun.
Kuitti. Mekin huomaamme yhdennäköisyyden.
Ehdottomasti yksi elämäni liikuttavimmista kokemuksista.
TERVETULOA KOTIIN!! JASKA JOKUNEN
Pitää olla ikoninen osa kulttuuria,
jotta saa nimensä kuumoduulille.
Osaatko kuvitella olevasi niin kuuluisa?
Osaatko kuvitella? Se on hullua.
Mutta kun Jaska Jokunen ja Ressu menivät ulkoavaruuteen,
Sparky vietti hiljaista elämää.
Hän rakensi ympärilleen maailman,
joka oli täynnä hänen pienestä asti pitämiään asioita,
kuten luistelukaukalo -
ja baseballkenttä.
Hän ei työskennellyt studiossa. Se oli disneymäinen kampus.
Tämä rakennus oli kahvila, tässä pelattiin kiekkoa.
Pidän päivärutiinistani. Nousen ylös, menen jäähalliin,
syön aamiaista ja menen studiolle aamulla.
Mitä töihin tulee,
piirrän kaikista mieluiten hassun kuvan.
Hän nousi aamulla, ajoi rinnettä alas,
pysäköi autonsa samaan paikkaan vastapäätä.
Hän söi aamiaisen jäähallissa.
Englantilainen muffini rypälehillolla.
Sitten hän meni toimistoonsa, istui pöytänsä ääreen ja teki töitä.
Hän meni toimistoonsa odottamaan inspiraatiota.
En koskaan nähnyt häntä toimettomana.
Kun kävimme kylässä, hän oli aina studiollaan.
Sitä hän teki. Hän rakasti sitä.
Hän istui ja loi studionsa yksinäisessä osassa.
Pitää olla tietynlainen yksinäinen persoona,
jotta voi istua tuntikausia yksin huoneessa ajatustensa kanssa.
Vaikka hän oli niinkin menestynyt, en tiedä, ymmärsikö hän -
kuinka syvää rakkautta ja omistautuneisuutta -
ihmiset tunsivat häntä ja niitä hahmoja kohtaan.
Eikö tähtien katsominen saa sinua tuntemaan itseäsi merkityksettömäksi,
Jaska Jokunen?
Tunnen itseni aina merkityksettömäksi.
Miten tehtävä edistyy?
En ole kirjoittanut sanaakaan.
Ehkä olen mitätön.
Minusta et ole mitätön.
Kiitti.
Mitä minun pitäisi tehdä? Aine pitää jättää huomenna.
Kun olen lannistettu,
löydän välillä vastauksia katsomalla taivasta.
Ei se toimi.
Mitä näet?
Läjän tähtiä, kai.
Mutta miten se liittyy tehtävääni?
Joillakin tavoilla tähdet ovat kaltaisiasi.
Jos katsoo tarkemmin, näkee, että joka tähti on erilainen.
Niillä on eri värit, koot ja kirkkaus.
Mutta juuri ne erot luovat jotain kaunista.
Aivan kuin me.
Jokainen on ainutlaatuinen,
mutta olemme osa jotain itseämme suurempaa.
Jokaisella on tarkoitus,
vaikka on vaikea tietää varmasti, mikä se on.
Sen selvittämisestä joka päivä saa iloa.
Ehkä toistaiseksi tarkoituksesi on olla vain Jaska Jokunen.
Ehkä olet oikeassa. Parasta ryhtyä töihin.
Jos Jaska Jokusella on toivoa, meillä kaikilla on toivoa.
Vuonna 1980 -
Sparky oli piirtänyt Tenavia lähes joka päivä 30 vuotta.
Se tekee yli 10 000 strippiä.
Koko sinä aikana -
hän ei pitänyt lomaa eikä myöhästynyt määräajasta.
Sitä on kuin orava, joka juoksee häkissä päivät päästään.
Ei lomia.
Sarjakuvastrippi on täysin ainutlaatuista viihdettä.
Sen mukana elää päivästä toiseen.
Täytyy olla tavallaan kone, kun kirjoittaa samasta asiasta joka päivä -
toistamatta itseään.
Monet sarjakuvantekijät piirtävät stripin,
ja joku muu tussaa sen.
Hän vaati aina tussata sen itse.
Hänelle oli ylpeyden asia, ettei kukaan muu koskenut strippiin.
Hän teki kaiken työn itse.
Vuoden 1981 heinäkuussa Sparky alkoi saada rintakipuja.
Hänet kiidätettiin sydänleikkaukseen.
Hän oli sairaalassa.
Hän pyysi paperiarkin nähdäkseen, voiko piirtää hahmon.
Hän halusi tehdä sen heti varmistaakseen, että voi vielä piirtää.
Hän pystyi, mutta se oli muuttunut.
Hänen kätensä tärisi, eivätkä viivat olleet suoria.
Sen näkee myöhemmissä stripeissä.
Viivojen reunat ovat aika kiemuraisia.
Hän sanoi: "Välillä käteni tärisee niin paljon,
että joudun tukemaan sitä piirtääkseni."
Katsoin hänen piirtävän vaikka Jaska Jokusta,
jolla on aika suuri, pyöreä pää.
Hänen kätensä tärisivät, ja hän suuttui.
Silti hän sanoi: "Voin piirtää sadetta." Pikku viivoja,
kuten sade tai ruoho."
Hän sanoi: "Tältä se nyt näyttää. Tämä on yhä aitoa työtäni."
Kiemuraisista viivoista tuli hänelle ominaisia.
Se on hämmästyttävää. Se olisi vahingoittanut monen uraa.
Mutta se vei Tenavat toiselle tasolle -
ja sai meidät tuntemaan lisää empatiaa häntä ja hänen hahmojaan kohtaan.
Se kertoo, että hän on valmis ottamaan riskejä.
Hän ei lopettanut. Hänen egonsa ei sanonut:
"Jos en voi piirtää täydellisesti, en tee sitä."
Tämä oli hänen alkunsa. Näin hän kommunikoi.
Näin hän eli.
Haluan ajatella, että tarjoan ratkaisuja silloin tällöin.
VOI EI!
Yksi ratkaisuista on jatkaa yrittämistä Jaska Jokusen lailla.
Hän ei koskaan luovuta. Jos jonkun pitäisi luovuttaa, niin hänen.
Hyvää huomenta. Miten ainekirjoitus meni?
Valvoin koko yön, mutta sain sen valmiiksi.
Ehkä saan jopa kympin. -Se olisi kiva.
Mutta elämän palkkiot ilmaantuvat usein -
epätavallisilla tavoilla.
En ole varma, mitä tuo tarkoittaa.
Mutta jos saisin kympin, se olisi todellakin epätavallista.
Aineet on arvosteltu. Saankohan vihdoin kympin?
En kestä jännitystä.
Seiska miinus? Hyvä tavaton.
Minä sain kympin.
Opettaja kehui käsialaani ja täydellisiä marginaaleja.
En voi uskoa sitä. Kaikki se työ seiska miinuksen vuoksi.
Piristy. Arvosanat eivät mittaa henkilön arvoa.
Todellista taideteosta voi arvostella vain ajan mittaan.
No, siinä on kai jotain odotettavaa.
"Välillä makaan hereillä öisin ja kysyn: "Miksi minä?"
Ääni vastaa: "Ei se ole henkilökohtaista. Nimesi vain putkahti esiin."
Muutama viikko sitten Charles Schulz ilmoitti luopuvansa -
Tenavien piirtämisestä keskittyäkseen syövän hoitoon.
3. TAMMIKUUTA 2000
Hän oli heikkona kemoterapiasta ja päätti jäädä eläkkeelle.
Muistan selvästi, kun hän sanoi: "En voi piirtää strippiä enää."
Eräänä päivänä hän tuli käymään ja puhuimme viimeisestä stripistä.
Hän istui noin metrin päässä minusta,
katsoi minua, tavallaan nauroi ja sanoi:
"Piirsin joitakin hassuja juttuja."
Sitä tunsi, kuinka surullinen hän oli tietäessään, ettei voi piirtää enää.
Viimeinen päivittäinen strippi on 3. tammikuuta,
kun tämä tarina lähetetään.
Oletko täysin sisäistänyt, ettet tee tätä enää?
Sisäistin sen vasta, kun kirjoitin tavallaan pikku...
RAKKAAT YSTÄVÄT...
...hyvästejä ystäville.
Sitten aivan loppuun kirjoitin hänen nimensä, minun nimeni.
Sitten siinä luki...
Alan varmaan itkeä.
Siinä luki, no...
JASKA JOKUNEN, RESSU, EPPU, TELLU... MITEN VOIN IKINÄ UNOHTAA HEITÄ...
...Jaska Jokunen, Eppu ja niin edelleen.
Yhtäkkiä ajattelin:
"Se poikarukka ei saanut koskaan edes potkaista palloa."
Sparky kuoli 12. helmikuuta 2000.
Samana päivänä -
hänen viimeinen Tenavat -strippinsä julkaistiin.
Hänen kuolinpäivänsä...
EI, HÄN TAITAA KIRJOITTAA.
...oli viimeisen stripin julkaisupäivä.
Se kertoo jotain siitä, kuinka syvä yhteys hänen sielullaan oli -
näiden hänen keksimiensä mahtavien hahmojen sieluihin.
Hän oli ne hahmot.
Mahtavaa. Hän kuoli rakkaan työnsä ääressä.
Hän oli yksi henkilö, joka kertoi henkilökohtaisen tarinan joka päivä.
Fanit ymmärsivät sen. He tunsivat sen.
Nämä hauskat, mieleenpainuvat, ihanat sarjakuvastripit.
Niitä voi todella rakastaa ja vaalia,
ja niistä voi myös saada hyviä elämänopetuksia.
Se kertoo ihmisyydestä hellimmillään.
Ihmisyydestä ja sen hupsuudesta.
Ihmisyydestä ilman julmuutta.
Tarvitsemme sitä maailmassa nykyään.
Ehkemme ole samaa mieltä asioista.
Ehkä olemme marisijoita kuten Tellu.
Ehkä olemme epävarmoja kuten Jaska Jokunen.
Ehkä meistä filosofiamme on tärkeintä kuten Epulla.
Totuus on, että olemme kaikki siinä yhdessä.
Ja noiden nuorten lasten keskustelut -
herättävät vastakaikua kaikkien meidän sieluissamme.
20 vuotta sen jälkeen, kun Charles Schulz piirsi -
viimeisen Tenavat -strippinsä,
hänen työnsä ja luomansa hahmot -
ovat yhä arvostettuja ympäri maailmaa.
Kuten Tom Sawyer ja Huck Finn,
Tenavat ovat syvällä Amerikan popkulttuurin kudoksessa.
Sen inhimilliset tunteet herättävät yhä vastakaikua.
Se ei muutu koskaan.
Se on ikoninen ja ajaton.
Kaikki ympäri maailmaa voivat samaistua siihen ja rakastaa ja vaalia sitä.
Lapsenlapseni lukevat Tenavia.
Se on Jaska Jokunen.
Haluaisitko sanoa jotain ihmisille, jotka ovat lukeneet Tenavia -
kuluneet melkein 50 vuotta?
On hämmästyttävää, että heistä työni on hyvää.
Tein vain parhaani.
Missä olet ollut, Jasu? Ota luistimesi.
Kiva nähdä sinua, Jaska Jokunen.
Pidä kiirettä, Jaska. Tartu kiinni.
Mikään ei vedä vertoja vuoden ensimmäiselle lumisateelle.
TENAVAT ON LUONUT CHARLES M. SCHULZ
KIITOS, SPARKY. OLET AINA SYDÄMISSÄMME.
Tekstitys: Jari Vikström