Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Sigur e ea? Care e starea cadavrului?
‎26 FEBRUARIE
‎În stare avansată de descompunere.
‎- De când e acolo? ‎- De luni bune.
‎- Luni? Sigur? ‎- Da, poate trei.
‎- Dă-mi-l pe sergent la telefon! ‎- ‎Bine, imediat.
‎- Alo? ‎- ‎Vreun act de identitate?
‎Fără act de identitate.
‎- ‎Ce are pe ea? ‎- Pantaloni mulați.
‎-‎ Adică colanți? ‎- Corect, colanți.
‎Doamne!
‎Și o geacă neagră.
‎Și niște adidași. Cu blăniță în interior.
‎- Rămâneți acolo, nu? ‎-‎ Desigur.
‎Trebuie să-i informăm părinții. Îi sun eu.
‎Bine. Mulțumesc.
‎- Doamnă, e adevărat că… ‎- Lasă-mă în pace!
‎- ‎Alo? ‎- Maura, Letizia la telefon. Îmi pare rău…
‎Dar…
‎Doamna procuror.
‎Maura.
‎Maura, ești acolo?
‎Maura!
‎Fulvio.
‎Maura.
‎- Mă auzi, Maura? ‎- Fulvio!
‎Maura.
‎Calmează-te!
‎Calmează-te, Maura!
‎SUNTEM GATA DE UN AN NOU
‎MEDALIA DE ARGINT ‎PENTRU TOTDEAUNA
‎Pentru mine, gimnastica ritmică ‎e cel mai tare sport.
‎Anul ăsta, trebuie să mă perfecționez, ‎deci, în fiecare miercuri, voi fi la sală.
‎Yara, 13 ani, clasa a opta.
‎Numele meu e de origine arabă. ‎Înseamnă „fluture”.
‎Mereu trebuie să-l spun ‎pe litere prietenilor.
‎CU TREI LUNI MAI DEVREME
‎Nu-ți face griji! ‎Aduc eu casetofonul tatii.
‎Copii, v-ați spălat pe mâini?
‎Da, mamă.
‎- Să vă cred? ‎- Da.
‎Ce săptămână! ‎Am luat note bune la patru materii.
‎În weekend, îmi voi scoate aparatul, ‎iar la prânz…
‎Cine știe ce gătesc mama și tata!
‎De obicei, e mai bine când gătește mama.
‎Mamă, Yara nu-și face temele.
‎Scrie în jurnal ‎că tata nu știe să gătească.
‎- Keba, încetează! ‎- Dar e adevărat.
‎De ce spui că nu știu să gătesc?
‎Ce e aia?
‎- O tartă delicioasă. ‎- Da.
‎Atenție! E fierbinte.
‎N-o atingeți! Mai întâi se pune sosul.
‎- O servesc eu. ‎- O servești cu mâinile?
‎Tacâmuri! Corect.
‎Îmi termin tema ‎înainte să duc casetofonul la sală.
‎Îl pot lua eu duminică ‎și îi ajut să aranjeze echipamentul.
‎Îl duc eu. Așa îl salut ‎pe Giommi de la cursul de hip-hop.
‎- Te întorci la 18:30. ‎- Atunci începe cursul.
‎Lasă-mă să stau cinci minute! E după colț.
‎Mă întorc până la 18:45.
‎- Nu mai târziu. ‎- Bine.
‎Vorbesc serios!
‎Am înțeles.
‎Bravo!
‎Sveva a spus ‎că nu e nevoie să-i iau cadou,
‎doar s-o ajut cu petrecerea.
‎E prietena mea cea mai bună. ‎Va fi un cadou minunat.
‎Fetelor. Avem casetofon.
‎- Bună! ‎- Bună, Yara!
‎- Gata? ‎- Da.
‎Să mergem!
‎Redare.
‎- Hai și tu, Yara! ‎- Nu.
‎Haide!
‎Începem. Cinci, șase, șapte, opt
‎Uneori, mi-ar plăcea ‎să merg și la hip-hop,
‎dar n-am timp și de asta.
‎Acum. nu ai niciodată destul timp.
‎Bună, sunt Yara.
‎Nu, e căsuța mea vocală.
‎Lăsați un mesaj după ton. Pa!
‎Bună, Nico! Maura la telefon.
‎Yara mai e acolo cumva?
‎N-am văzut-o. O întreb pe Daniela.
‎Dani, unde e Yara?
‎Yara a plecat pe la 18:30.
‎A spus că Yara a plecat pe la 18:30.
‎Mulțumesc. Pa!
‎Bine, plec la cină cu șeful meu.
‎Unde e Yara? ‎Trebuia să fie acasă acum jumătate de oră.
‎- Poate a spus altă oră. ‎- Intră căsuța vocală.
‎Poate că nu are baterie. ‎Sună-o pe Martina sau pe Paola!
‎Mai bine mă duc eu direct.
‎Maura.
‎Uită-te în sala mare!
‎Bună, sunt Yara.
‎Nu, e căsuța mea vocală.
‎Lăsați un mesaj după ton.
‎Bună, sunt Yara.
‎Nu, e căsuța mea vocală.
‎Lăsați un mesaj după ton. Pa!
‎Bună, sunt Yara.
‎CARABINIERI
‎Dle Gambirasio, ce s-a întâmplat? ‎Luați loc!
‎E vorba despre fiica mea, Yara. ‎N-a venit acasă.
‎Am adus o fotografie.
‎Poate…
‎Luați loc!
‎Spuneți-i colegului totul! ‎Vom completa un raport. Stați liniștit!
‎Nu s-a întors acasă,
‎așa că soția mea s-a dus ‎să o caute la sală,
‎dar nu a…
‎Nu răspunde la telefon. ‎Sigur e închis sau poate…
‎Eu…
‎nu știu cum să vă ajut.
‎Gambirasio.
‎Stați liniștit!
‎Stați liniștit! O vom găsi.
‎Unde e domnul Gambirasio?
‎S-a dus acasă. Era epuizat.
‎Nu era nevoie să-l ținem aici.
‎Bine gândit.
‎- Ora și locul dispariției? ‎- În seara asta, în Brembate.
‎Nu s-a întors acasă ‎de la complexul sportiv.
‎Ce spune familia?
‎S-au certat cumva? ‎Poate că a fugit de acasă?
‎Tatăl ei a spus că nu.
‎Aveți solicitarea de localizare ‎a telefonului?
‎Da. Poftim, doamna procuror!
‎Ultimul semnal a fost localizat
‎pe strada Ruggeri, ‎în Brembate di Sopra, la ora 18:55,
‎vizavi de complexul sportiv.
‎Strada Ruggeri…
‎Ca numele dv.
‎Dispariția unei fete de 13 ani ‎în Bergamo e învăluită în mister.
‎Ca majoritatea copiilor de vârsta ei, ‎a ieșit după-amiază
‎și s-a dus la sală.
‎Nu s-a mai întors acasă.
‎Fuga a fost exclusă, ‎dar se ia în calcul răpirea.
‎Andrea Soglio are mai multe detalii.
‎Se scurg ore tulburătoare ‎în Brambate Sopra, Bergamo,
‎unde, vinerea trecută, a dispărut ‎Yara Gambirasio,13 ani.
‎Dispariția a fost raportată seara. ‎La momentul dispariției,
‎nu avea geantă sau rucsac, ‎nici măcar poșetă, doar telefonul mobil,
‎care este închis.
‎Scuzați-mă, ce faceți?
‎Îmi pare rău. Astea-s ordinele.
‎De ce laptopul meu? ‎Nu e nimic despre Yara acolo.
‎Tată!
‎Mi-au luat laptopul.
‎Ăsta e jurnalul Yarei.
‎Da.
‎Vino aici, scumpo!
‎Ești puternică.
‎DOUĂ ZILE MAI TÂRZIU
‎Sergent Garro, în sfârșit.
‎- Intrați! ‎- Bună dimineața!
‎Vreo veste despre fată?
‎Din păcate, nu.
‎Ce au spus cei de la sală?
‎- Se pare c-ar fi plecat pe la 18:30. ‎- „Se pare”?
‎Cum adică? Vineri, la ora 18:30, ‎trebuie s-o fi văzut cineva.
‎Din păcate, încă nu am găsit un martor.
‎- Cât de departe e sala de sport? ‎- La vreo 700 de metri.
‎Asta spun. Cineva trebuie s-o fi văzut.
‎Din câte am aflat până acum,
‎Yara nu avea antrenamente în ziua aia.
‎S-a dus la sală ca să lase un casetofon.
‎A stat puțin, apoi a plecat ‎sau cel puțin așa a părut.
‎Toată Unitatea de Investigații ‎o caută pe lângă Brembate.
‎Câinii de căutare?
‎I-am cerut, dar vor ajunge în câteva zile.
‎Vin din alt oraș.
‎- Telefoanele? ‎- Înregistrăm apelurile familiei.
‎Nu e de ajuns. Trebuie mai mult.
‎Vecini, prieteni, profesori,
‎antrenori…
‎Sigur. Bună idee.
‎Sergent.
‎Ce părere aveți?
‎Cred că e puțin probabil ‎să fi fugit de acasă.
‎Toți spun că era liniștită, ‎calmă, deci n-avea de ce să fugă.
‎Poate răpită.
‎Dar nu pentru răscumpărare. ‎Familia nu e bogată.
‎Ambii părinți lucrează.
‎Au o casă, dar nimic mai mult.
‎Poate din răzbunare.
‎Nu știu. Tatăl ei e inspector ‎în domeniul ingineriei sistemelor.
‎Spune că nu are dușmani.
‎Sau așa pretinde.
‎Poate că e ‎o răzbunare legată de vreun șantier.
‎Cercetăm pista. Vom vedea.
‎- Vreți să-i cunoașteți? ‎- Nu.
‎Ajung rapoartele deocamdată.
‎Dacă mai e nevoie de ceva, vă anunț.
‎Bine.
‎Mamă.
‎Unde e Yara?
‎O căutăm peste tot, scumpo.
‎De asta întârzii mereu de la muncă.
‎E adevărat că există monștri ‎care vânează copii?
‎Nu.
‎N-ai de ce să-ți faci griji. Da?
‎La școală, am făcut fiecare un desen
‎și am spus o rugăciune pentru Yara,
‎ca să se întoarcă până la Crăciun.
‎Bine. Asta-i bine.
‎Lumea spune că tristețea se naște ‎din amintirea fericirii.
‎Poate de asta dispoziția ‎se schimbă în funcție de amintiri.
‎De la fericire, ajung la întuneric total, ‎apoi sunt iar fericită.
‎Când am chef să plâng, mă abțin.
‎Nu-ți dau satisfacția să mă vezi plângând.
‎Scuze, nu înțeleg. ‎Vineri seară erați acolo sau nu?
‎Nu, n-am văzut-o ‎pe Yara vineri, fiindcă eram acasă.
‎Apoi, pe la miezul nopții,
‎m-au sunat Daniela și Silvia. ‎Voiau s-o caute la sală.
‎Yara?
‎- Yara? ‎- Mă uit aici.
‎Yara?
‎- Yara? ‎- Doamnă, vă pot aduce ceva? O cafea?
‎Nu, mulțumesc. Am băut.
‎După cum vă puteți imagina, ‎acum, orice detaliu,
‎orice element e crucial pentru noi.
‎Vă amintiți
‎ceva despre seara de vineri? ‎Cum se simțea Yara sau altceva?
‎Yara a venit aici, a adus casetofonul,
‎dar n-a vrut să danseze cu noi.
‎Nimic altceva…
‎Se grăbea. Trebuia să plece acasă.
‎Mă întreb
‎dacă a venit cineva ‎să vadă cum se antrenează fetele?
‎Cineva care nu era părinte sau rudă?
‎Ați auzit povestea despre hărțuitor?
‎Nu. Spuneți-mi!
‎Circulă povestea de câțiva ani.
‎Ne-am străduit, dar n-am aflat niciodată
‎cine venea și le spiona pe fete.
‎Prin urmare, toți tații ‎au primit interdicție la vestiare.
‎Inclusiv la vestiarele băieților.
‎Toți.
‎Ați observat ‎ceva neobișnuit vinerea aceea?
‎Nu, nimic.
‎Apoi, am urcat ‎să predau gimnastică sincron
‎și, când am coborât, Yara deja plecase.
‎Îmi pare rău.
‎Pe aici, vă rog!
‎Faceți loc!
‎- Doamnă. ‎- Au venit câinii? Unde sunt toți?
‎Câinii au adulmecat ‎un pulover de-ale ei și s-au dus încolo.
‎- Și Garro? ‎- A zis să-l prindeți din urmă.
‎Bine. Să mergem!
‎Bună dimineața, doamnă!
‎E șeful șantierului.
‎- Încântat. ‎- Procuror Ruggeri.
‎Doamnă, câinii s-au dus în direcția aia.
‎Ce-i acolo?
‎E vestiarul muncitorilor. ‎Sub el, e un dulap.
‎- Să mergem! ‎- După mine.
‎Atenție la cuie!
‎Vedeți, au mirosit ceva.
‎Să sechestrăm locul, ‎să-i identificăm pe toți, să chemăm DIS
‎și să cercetăm zona în totalitate.
‎Va fi zăpadă?
‎Multă.
‎Deci, ne putem da cu sania?
‎Depinde.
‎Doar dacă poți bea ‎o cană de ciocolată caldă la cabană.
‎Mamă!
‎Te iau de la școală, ‎ca să petrecem sâmbătă acolo.
‎Funcționarul a zis că vă găsesc aici.
‎Colonele Vitale.
‎Nu v-am mai văzut din Caltanissetta.
‎Așa e. Haideți în biroul meu!
‎Bine.
‎- Mă puteți ajuta? ‎- Sigur că da.
‎Știați că mă trimit pe mine?
‎Da, mi-a spus Garro. E sergentul secției.
‎- Om meticulos. ‎- Foarte.
‎- A spus că nu-s multe piste. ‎- Niciuna.
‎Am pus camere, am înregistrat telefoane, ‎am făcut percheziții. Nimic.
‎Uneori, nu-i nevoie să te uiți departe. ‎Știu din experiență.
‎Luați loc, vă rog!
‎Am investigat familia mai întâi, ‎dar nu am aflat nimic..
‎E ceva. Tatăl i-a lăsat
‎un mesaj rugător în căsuța vocală: ‎„Te rog, Yara, întoarce-te odată!”
‎Da, știu.
‎Mesajul sună ‎de parcă s-a mai întâmplat asta.
‎Îmi pare un tată care nu vrea ‎să se supere pe fata care întârzie.
‎Tatăl și-a schimbat slujba de câteva ori.
‎Se pare că, pe șantiere, ‎e un tip strict, mofturos și încordat.
‎Și-o fi făcut dușmani.
‎Ne-am gândit la asta, dar eu nu cred.
‎O fi supărat pe cineva, ‎dar nu cât să producă așa o răzbunare.
‎De asemenea, toți colegii dv. afirmă
‎că familia Gambirasio e o familie bună.
‎- Dv. ce credeți? ‎- Încă nu i-am cunoscut.
‎Nu?
‎Și aveți de gând?
‎Desigur, după ce voi avea ‎mai multe de spus
‎decât „Fiți puternici”, ‎„Va fi bine”, „O vom găsi”,
‎lucru care a devenit sport național.
‎Viitorul poate fi privit în două moduri.
‎Unii îl consideră ‎o zi izolată între două nopți.
‎Poftim?
‎Alții preferă să-l privească ‎ca pe o noapte izolată între două zile.
‎Asta e din jurnalul Yarei.
‎E o remarcă întunecată, matură, ‎profundă și foarte masculină.
‎Nu cred că îi aparține ‎unei fete de 13 ani. Nu credeți?
‎Cu cine umbla Yara?
‎Băieți mai mari din anturaj, ‎prietenii surorii…
‎Pe ei i-am anchetat mai întâi, ‎dar n-am aflat nimic.
‎Poftim! Acesta e jurnalul original.
‎Vedeți?
‎Citat din Don Mazzi.
‎Uneori, aparențele pot fi înșelătoare.
‎Aveți dreptate, doamnă.
‎Muntele nu pleacă nicăieri.
‎- Mergem săptămâna viitoare. ‎- Da.
‎Scumpo.
‎- Poftim! ‎- Nu, nu vreau.
‎Nu-ți iei la revedere?
‎Clasa noastră nu-i deloc unită.
‎Unii îi batjocoresc pe alții. ‎Unii fac glume,
‎iar altora le place în grupuri mici, ‎cum suntem eu și prietenele mele,
‎Ludo, Ale, Sveva și Ginny.
‎Nu. Hărțuire? Batjocură?
‎Nimic de genul.
‎Adică asta e școala perfectă ‎din toată Italia?
‎Doar chestiuni copilărești:
‎copii care se ascund în baie ‎și fumează iarbă, ca peste tot,
‎dar Yara nu s-a băgat în așa ceva. ‎Le-am spus totul carabinierilor.
‎Da, dar prefer să vorbesc personal.
‎Priviți, e din jurnalul Yarei.
‎„Azi, practic, a stat lângă mine”,
‎cu multe semne de exclamație și inimioare.
‎- Deci Yara a plăcut pe cineva. ‎- Da, dar o atracție copilărească, atât.
‎E genul de băiat drăguț și popular.
‎Am auzit că Yara nu i-a spus că-l place.
‎Vi-l arăt imediat.
‎Azi, practic, a stat lângă mine.
‎Sunt a ta căci zâmbetul tău ‎mă face să mă simt bine.
‎Sunt a ta căci, când sunt cu tine, ‎mă simt minunat, importantă.
‎Azi, la religie, ‎am închis ochii două minute.
‎În liniște, am simțit ‎toate emoțiile în mine și în afara mea.
‎Cresc. Mă schimb.
‎Ca în cântecul meu preferat.
‎Viața e o întorsătură de evenimente ‎într-un sală plină de surprize.
‎Toată comunitatea, ‎de fapt, am putea spune că tot districtul
‎e îngrijorat de soarta Yarei.
‎Nicio veste de la așteptata adunare ‎de la procuratură.
‎În Brembate di Sopra, tensiunea crește.
‎Suntem în fața casei Gambirasio, ‎dar nu a ieșit niciun membru al familiei.
‎Între timp, căutările continuă.
‎Fiecare metru pătrat al cartierului ‎e percheziționat necontenit.
‎Toată comunitatea dă o mână de ajutor.
‎Azi-dimineață, senatorul Nigiotti ‎a dat următoarea declarație.
‎Am vorbit cu autoritățile
‎și sunt sigur,
‎iar asta o spun ca tată ‎și ca reprezentant al poporului,
‎că o vom găsi în curând ‎pe Yara și o duce înapoi la familia ei.
‎Intră!
‎- Procuror Ruggeri, bună dimineața! ‎- Bună dimineața!
‎Luați loc, vă rog!
‎Nu, prefer să stau.
‎- Ați făcut progrese? ‎- Anchetăm.
‎Câinii de căutare ‎ne-au dus la un șantier din Mapello.
‎Poate au ținut-o pe fată acolo.
‎Caz urât, iar dacă ținem cont ‎și de presiunea resimțită…
‎Așa ceva nu s-a mai întâmplat aici.
‎Oricum, voiam doar să vă spun ‎că puteți conta mereu pe mine.
‎Ținând cont de asta,
‎dacă aveți nevoie de supervizor, ‎să mă anunțați fără ezitare!
‎- Supervizor? ‎- Da.
‎Adică, dacă ați avea nevoie ‎de ajutor sau de întăriri,
‎ar putea fi un semn ‎de mare responsabilitate.
‎Mulțumesc.
‎Dacă voi avea nevoie, vă voi anunța.
‎Bun.
‎Oricum, la Caltanissetta, ‎lucram la cazuri despre mafie și crime.
‎Nu sunt chiar o amatoare.
‎Știu, dar aici e altceva.
‎Am văzut.
‎Îndoielile și presiunea ‎vin de la superiori. E de-nțeles.
‎Din fericire, ‎sistemul judiciar e independent.
‎Bună dimineața, dnă Gambirasio! ‎Sunt Letizia Ruggeri.
‎Bună dimineața! Soțul meu, Fulvio.
‎- Bun venit. ‎- Încântată.
‎Vă rog, luați loc!
‎- Vrei s-o puneți aici? ‎- Da.
‎- Îmi dați geaca dv.? ‎- Da, vă rog.
‎Am mai scos câteva poze.
‎Cu păr scurt.
‎Cu păr lung.
‎Ar putea fi de ajutor.
‎La televizor apare doar poza ‎pe care i-am dat-o sergentului.
‎Îmi cer scuze
‎pentru forfota produsă de jurnaliști.
‎Aș fi venit mai devreme…
‎dar informațiile oferite carabinierilor
‎erau suficiente pentru ce aveam nevoie.
‎Așa că n-am vrut să vă presez și mai mult.
‎Deci, ați făcut progrese?
‎Nu, îmi pare rău. Momentan, nu am noutăți.
‎Doamna procuror.
‎Da.
‎Dacă nu există noutăți,
‎de ce ați venit aici azi?
‎Ascultați!
‎Ce am spus înainte,
‎cum că ne-ați transmis ‎toate informațiile necesare
‎și că nu am îndoieli,
‎a fost adevărat.
‎Dar mă întrebam dacă, în ultimele zile,
‎după ce ați raportat dispariția, ‎nu v-ați amintit vreun incident,
‎nu știu, o ceartă acasă
‎sau vreun motiv care ar fi făcut-o pe Yara
‎să fugă din proprie voință.
‎Aș vrea eu.
‎Înțeleg că trebuie să întrebați orice,
‎inclusiv lucruri care ne rănesc.
‎Și mai înțeleg
‎că trebuie să ne interogați separat.
‎Doar că…
‎Dacă ați putea ‎să nu întrebați anumite lucruri aici,
‎în camera Yarei.
‎Hei!
‎Îmi pare rău.
‎Aveți dreptate.
‎Vă ascult.
‎Am interceptat un muncitor ‎de pe șantierul Mapello,
‎un marocan, Mohamed Fikri.
‎Conform traducătorului, ‎domnul Fikri ar fi spus:
‎„Allah să mă ierte. N-am ucis-o eu.” ‎Apoi, a început să plângă.
‎L-ați prins?
‎Dacă asta ne ordonați…
‎Sigur că da. Arestați-l acum!
‎- ‎Trebuie să-l prindeți. ‎- Mă ocup imediat. La revedere!
‎Fikri Mohamed.
‎Am verificat. ‎E la bordul feribotului Berkane.
‎A plecat din portul Genova.
‎Am alertat patrula. Acum pleacă după el.
‎Grăbiți-vă! Trebuie să-l prindem ‎înainte să ajungă în ape internaționale.
‎- Bună dimineața! Toți așteaptă sus. ‎- 'Neața! Bun.
‎Nu înțeleg.
‎Poftim?
‎Ce am zis?
‎Uite! Scrie aici.
‎„Allah să mă ierte. N-am ucis-o eu.”
‎Nu.
‎E greșit.
‎Am zis doar: „Doamne, să răspundă odată!”
‎- E greșită traducerea. ‎- Vorbeam despre iubita mea.
‎Plângeam fiindcă ne-am despărțit.
‎- Asta e tot ce am spus. ‎- Dar ai fugit.
‎Nu. Am plecat în călătorie.
‎De un an voiam să-mi revăd familia.
‎N-am mai fost acasă de doi ani.
‎Adică era o călătorie planificată?
‎Am cumpărat biletul în mai. Verificați!
‎Da. Dar asta nu dovedește nimic,
‎pentru că puteai să profiți ‎de călătoria planificată
‎ca să fugi când începeai ‎să te simți în pericol.
‎Doamna procuror, tot are alibi. ‎Era cu maistrul, domnul Scarli.
‎Am cronometrat totul.
‎Distanța dintre șantier și sală ‎poate fi parcursă în exact patru minute.
‎Domnul Fikri putea cu ușurință ‎s-o răpească pe Yara Gambirasio
‎înainte ca domnul Scarli ‎să ajungă la șantier și să-l ia.
‎Nam făcut nimic. N-am spus nimic.
‎Nimic! Domnul mi-e martor!
‎Calmează-te, Fikri!
‎În sfârșit, o descoperire ‎în ancheta uciderii Yarei Gambirasio.
‎Un constructor marocan, ‎dl Mohamed Fikri, a fost arestat
‎după ce mai multe probe ‎l-au indicat pe el.
‎La Genova, domnul Fikri ‎s-a îmbarcat pe nava Berkane către Maroc,
‎care a fost oprită de patrulă ‎la granița apelor teritoriale italienești.
‎Nava a fost forțată să se întoarcă, ‎iar suspectul a fost arestat.
‎Acum, autoritățile vor evalua ‎dovezile împotriva dlui Fikri
‎și vor decide ‎dacă să prelungească arestarea.
‎- Fumați, doamna procuror? ‎- Nu.
‎Vreau să verific ‎traducerea mesajului lui Fikri.
‎Vreau mai multe evaluări. Le vreau acum.
‎Unde găsesc alți traducători de arabă?
‎Nu știu, Edoardo. Caută și tu!
‎Dar unde?
‎La secția de poliție.
‎E în spate.
‎- La Biroul de Imigrări. ‎- Acolo?
‎Vezi cine e pe acolo ‎și cere-i o favoare! Te rog!
‎Bine. Dar aruncați țigara!
‎Bună dimineața! ‎Dl Carlini, grefier la procuratură.
‎- Biroul pentru pașapoarte? ‎- Vă conduc.
‎Mulțumesc.
‎Pe aici, vă rog.
‎Cine urmează?
‎Doamna.
‎Pe rând.
‎Gata?
‎Se aude?
‎Doamna procuror, ‎toți cei opt au spus că au auzit:
‎„Doamne, să răspundă odată!”
‎Da. Toți.
‎Ce gafă!
‎Nu e vina dv., doamna procuror.
‎Și a cui e vina?
‎Asta e ancheta mea.
‎Rușine să vă fie!
‎Vrem doar șansa de a ne exprima gândurile.
‎NE-A AJUNS
‎Pașnic.
‎Ce pot să spun, doamna procuror?
‎Sincer, sunt dezamăgit. Foarte dezamăgit.
‎Nu era mai rău ‎dacă trimiteam un nevinovat la proces?
‎Dacă era condamnat?
‎Vă vorbesc ca unei fiice.
‎Mereu v-am respectat ‎și v-am apreciat foarte mult.
‎Slavă cerului!
‎Dar, după cum știți, există ‎o limită de timp pentru orice anchetă.
‎Dacă nu obținem rezultate, ‎trebuie clasat cazul. Nu mai avem timp.
‎E timpul pentru o descoperire.
‎E timpul ca ancheta ‎să fie condusă ca la carte.
‎Adică de un bărbat.
‎Puteți pleca.
‎În numele cetățenilor ‎care mi-au cerut să transmit
‎cererea guvernului către primari, ‎consilieri locali și parlamentari,
‎către ministrul justiției, ‎către Consiliul Superior al Magistraturii,
‎pentru a revoca ‎mandatul procurorului Letizia Ruggeri
‎sau măcar pentru a trimite ‎un procuror cu experiență ca supervizor.
‎Au fost prea multe greșeli în ancheta
‎acestei crime oribile, ‎care a rănit inima poporului nostru.
‎E un fel de rasism inversat,
‎o ipocrizie de drept civil ‎care ne împiedică să aflăm adevărul.
‎Două exemple: eliberarea domnului Fikri
‎și faptul că n-a fost cercetată duba ‎cu care marocanul a plecat la Tripoli.
‎La Tanger, idiotule!
‎N-au fost cercetați
‎zeci de muncitori ‎de pe șantierul Mapello, toți străini.
‎Ar fi util să le verificăm actele.
‎Doamnă, am mâinile ocupate. ‎Puteți deschide?
‎Vin imediat.
‎- Mulțumesc. ‎- Mulțumesc, Edoardo.
‎Sigur s-a răcit.
‎Șeful? Nu a comentat?
‎Nu.
‎Cred că ați auzit ‎de petiția pentru a vă concedia.
‎Urma să trimit un mesaj prin fax.
‎Nu demisionați, nu?
‎- Procuror Ruggeri, bună dimineața! ‎- Bună dimineața!
‎Nu v-am sunat până acum ‎ca să vă pot oferi răspunsuri clare.
‎Da?
‎Cred că deja ați aflat.
‎- Că marocanul n-a… ‎- Corect. N-a avut nicio legătură.
‎Da, am auzit la știri.
‎Îmi pare rău că vă dau vestea așa.
‎Dar mă bucur pentru acel tânăr.
‎- Adică, că n-a făcut el asta. ‎- Da‎.
‎Credeți-mă, nu e un pas în spate. ‎E un pas înainte,
‎pentru că, acum, ‎fiecare pas e un pas înainte.
‎Da. Bine.
‎Înțeleg că aveți nevoie de…
‎Nu, nu e vorba despre noi.
‎Doar că nu știm ce să le spunem copiilor.
‎-‎ Sigur că da. ‎- Ei nu înțeleg. Sunt speriați.
‎Îmi imaginez.
‎De fapt, nu, îmi pare rău. ‎Nu-mi pot imagina.
‎- Bună! ‎- Scuze, unde e Vittoria?
‎Încercați în sala de dans!
‎- Poate e încă acolo. ‎- Mulțumesc.
‎Mamă.
‎Vittoria, ce naiba!
‎Nu poți dispărea așa! ‎Te-am căutat peste tot!
‎Ți-am spus de o mie de ori să-mi scrii!
‎Nu poți dispărea așa!
‎Îmi pare rău, mamă. ‎Mi-era foame. M-am dus după o gustare.
‎Îmi pare rău, scumpo.
‎Îmi pare rău.
‎Suntem o familie simplă.
‎Suntem oameni care și-au întemeiat ‎familia pe bază de iubire,
‎de respect,
‎de sinceritate
‎și de bucuria vieții liniștite.
‎De o lună, ne tot întrebăm cine,
‎ce, cum, când și de ce ‎ni se întâmplă asta.
‎Noi nu căutăm răspunsuri.
‎Nu ne interesează să dăm vina pe nimeni.
‎Ne dorim un singur lucru
‎din tot sufletul:
‎ca fiica noastră ‎să se întoarcă în lumea ei,
‎în orașul ei,
‎în casa ei,
‎în brațele celor dragi.
‎Îi implorăm pe cei ‎care o țin prizonieră pe Yara.
‎Îi rugăm să găsească ‎un dram de iubire în inimile lor
‎și, după ce o vor privi în ochi,
‎să deschidă ușa sau poarta ‎care o împiedică să fie liberă.
‎Vă rugăm, aduceți-ne fata înapoi!
‎De vreme ce n-avem indicii,
‎să începem cu ce ne lipsește!
‎Fără urme de luptă pe stradă.
‎Nimeni nu a auzit țipete.
‎N-a auzit nimeni nimic. ‎La 18:30 seara? Între case?
‎La o aruncătură de băț de sala
‎unde au intrat și ieșit 50 de oameni?
‎Nu.
‎Nu. Îmi pare rău, dar…
‎Nu se poate ca o fată ‎de 13 ani sănătoasă și puternică
‎să fi fost târâtă de răpitori necunoscuți.
‎Îi citesc zilnic jurnalul.
‎Fata asta n-ar dispărea fără zgomot.
‎Și, ca să dispari așa,
‎în mai puțin de 700 de metri, ‎e nevoie de un vehicul.
‎Dar nu sunt urme de frânare pe drum,
‎deci șoferul era calm și nu se grăbea.
‎Să presupunem ceva!
‎Să ne imaginăm că cineva a abordat-o
‎și s-a oferit s-o ducă.
‎Ea era în întârziere, așa că a acceptat.
‎Asta înseamnă că era cineva cunoscut. ‎Cineva pe care l-a mai văzut,
‎care poate ne ajută pe noi ‎și pe carabinieri să cercetăm câmpurile,
‎care stă la cafea cu poliția ‎și poate râde de noi.
‎Nici mai mult, nici mai puțin de o armată, ‎formată din poliție și voluntari.
‎Peste 300 de oameni ‎cercetează zona căutând un indiciu,
‎un singur detaliu ‎care ar putea ajuta la găsirea Yarei,
‎cu voința și discreția tipice ‎oamenilor din Bergamo.
‎O atitudine adesea înțeleasă greșit ‎de presa națională,
‎dar care nu le-a stăvilit niciodată ‎dorința de a afi utili și de a ajuta.
‎Noi declarații ale senatorului Nigiotti, ‎care condamnă neputința anchetei
‎și dă vina pe concurența ‎dintre diferitele forțe de ordine.
‎De obicei, nu țin conferințe ‎ca să combat vești false,
‎dar mă simt obligată să spun
‎că zvonurile despre confruntările ‎dintre forțele de poliție
‎sunt complet nefondate.
‎Sunt mândră ‎că mi-am început cariera în poliție,
‎dar primul raport ‎a fost preluat de carabinieri,
‎care au și început ancheta.
‎Aș vrea să le mulțumesc ‎celor din DIS și criminaliștilor
‎pentru ajutorul acordat ‎până acum și pe viitor.
‎Întrebări?
‎NU DOAR DANS
‎Sergent,
‎nu e un local în apropiere? ‎Cum se numește? „Nu doar dans”?
‎E un club?
‎Da, e o discotecă, colonele. Acolo.
‎- A avut loc o crimă acum o lună. ‎- O bătaie care s-a terminat prost.
‎Dacă ucigașul a ales locul ăsta ‎pentru că îi e cunoscut?
‎Pentru că trece pe aici, ‎pentru că frecventează clubul?
‎Nu sunt sigur. Mulți trec pe aici.
‎Oameni care fac motocros, prostituate, ‎oameni cu avioane în miniatură…
‎Da, dar acum avem ‎și alte turnuri de telefonie de verificat.
‎Cele din Chignolo?
‎- Le comparăm cu cele din Brembate. ‎- Brembate.
‎- Dacă există potriviri… ‎- Restrângem lista. Bine.
‎Azi, pe un câmp din Chignolo d'Isola, ‎a murit orice speranță de a o găsi
‎în viață pe Yara Gambirasio, fata ‎care a dispărut acum trei luni fără urmă.
‎Cadavrul, în stare avansată ‎de descompunere, a fost găsit după-amiază
‎și, din păcate, primele verificări ‎ar să-i confirme identitatea.
‎O lovitură grea ‎pentru comunitate, pentru toată Italia
‎și pentru cei care au căutat-o ‎cu speranța de a o găsi în viață.
‎Faptul că ucigașul, pentru că e o crimă,
‎se plimbă liber printre noi
‎e motiv de îngrijorare și de groază.
‎Mereu alergând.
‎Fugi, Yara!
‎Hai, Yara, fugi!
‎Fugi!
‎Deci…
‎Edoardo, fii atent, da?
‎Avem mai multe lovituri la gât, la cap,
‎la mandibulă, la obrazul stâng.
‎Un obiect greu și contondent.
‎Apoi, avem
‎șase tăieturi,
‎una la gât,
‎una la încheietură și patru la spate.
‎Se presupune că au fost făcute ‎cu o lamă sau cu un cutter.
‎Dar armele crimei nu au fost găsite.
‎Ba chiar am întrebat un expert ‎dacă loviturile pot fi ritualice,
‎nu știu, poate oameni care se închină ‎Satanei sau membri ai unui cult,
‎dar el a exclus asta.
‎Nu.
‎Loviturile sunt aleatorii.
‎A fost
‎violență oarbă.
‎Dumnezeule!
‎Da, dar loviturile ‎nu i-au provocat moartea.
‎Pentru că rănile
‎nu au fost destul de adânci ‎ca să ajungă la organele vitale.
‎Probabil a murit…
‎de hipotermie.
‎Și sunt urme de…
‎Nu.
‎Fără urme de violență sexuală.
‎Probabil a încercat să scape, biata fată.
‎A prins-o.
‎A copleșit-o.
‎A lovit-o în spate.
‎I-a rănit trupul.
‎Și apoi, a lăsat-o acolo.
‎În frig.
‎Încă în viață.
‎Dar motivul e sexual.
‎E limpede din tăieturile ‎de pe colanți și de pe lenjerie…
‎S-a oprit pentru că era speriat.
‎Speriat?
‎Da, e un om neexperimentat, nesigur.
‎Da.
‎Dar a făcut-o.
‎A început.
‎Dacă nu-l oprim, mai devreme ‎sau mai târziu, o va face din nou.
‎Ați citit asta, doamna procuror?
‎I-au găsit urme de var ars în plămâni
‎și particule de fier pe haine.
‎Sigur.
‎Asta ne aduce înapoi ‎în lumea constructorilor,
‎a șantierului Mapello…
‎Și poate a lui Fikri.
‎Nu. Fikri n-are nicio legătură cu asta.
‎Soluția o reprezintă
‎probele clare.
‎SEDIUL CENTRAL AL DEPARTAMENTULUI ‎DE INVESTIGAȚII ȘTIINȚIFICE
‎Bună dimineața, doamnă! ‎Locotenent-colonel Emiliani, de la DIS.
‎Bună dimineața! Ce ați aflat?
‎Am făcut testul de verificare. ‎Rezultatul e confirmat.
‎Există un ADN diferit ‎pe lenjerie și pe colanți.
‎- Ne vedem în două ore. ‎-‎ Mulțumesc.
‎Așa cum am spus, ‎am găsit un ADN diferit de al Yarei.
‎Știm sigur ‎că e vorba despre un ADN de bărbat.
‎Sânge, salivă, lichid seminal?
‎Nici salivă, nici lichid seminal. ‎Cel mai probabil sânge.
‎- S-a tăiat când a lovit-o. ‎- Da, e posibil.
‎Avem mai multe probe. ‎Folosim tehnici moderne.
‎Aproape 100% sigur e indo-european.
‎Nu marocan.
‎Nu marocan, nici african. E localnic. ‎Sunt șanse de 95% să aibă ochi albaștri.
‎În SUA, am avea o bază de date,
‎dar, din păcate sau din fericire, ‎n-avem așa ceva aici. Avem ADN-ul lui,
‎dar n-avem cu ce-l compara.
‎- Un individ necunoscut. ‎- Corect.
‎Așa îl vom numi ‎pe suspectul nostru: Necunoscutul Unu.
‎Și ne vom folosi ‎de ADN-ul lui ca să începem treaba.
‎Cum?
‎Îl vom compara cu altele.
‎Cu ale cui?
‎Ale tuturor.
‎Pe cât posibil.
‎Toți cei care au luat legătura cu Yara.
‎Vom crea o bază de date.
‎Doamna procuror, sugerați ‎ca ancheta să se facă invers.
‎Folosirea ADM-ului ‎pentru a-l găsi pe ucigaș.
‎Corect.
‎Cât va costa o astfel de anchetă?
‎- N-a mai făcut-o nimeni. Va costa mult. ‎- Deci?
‎Dacă nu s-a făcut, ‎nu înseamnă că nu se poate.
‎Avem, în sfârșit, ceva tangibil.
‎Putem testa rudele Yarei, cunoștințele ei,
‎pe cei de la complexul sportiv, ‎de la școală,
‎de la șantierul Mapello, ‎de lasupermarket și de la club?
‎Nu din întâmplare ‎a fost dusă pe câmpul din Chignolo.
‎Noua metodă a anchetei,
‎căutarea ADN-ului ucigașului ‎în și pe lângă Brembate,
‎a dus la instalarea corturilor ‎de la Crucea Roșie și Protecția Civilă
‎pentru luarea mostrelor de salivă.
‎Testele sunt făcute voluntar momentan,
‎dar acest sistem pune probleme serioase.
‎Dezbaterea dintre partidele politice ‎e în toi.
‎Mulți îl învinuiesc pe procurorul Ruggeri ‎că forțează limitele constituției.
‎Alții susțin că apărarea excesivă ‎a drepturilor civile
‎va duce doar la apărarea ucigașilor.
‎Următorul.
‎Nu e frumos.
‎Hai, Guerinoni!
‎- ‎Damiano? ‎- Bună!
‎- Unde ești acum? ‎- Mi s-a luat mostra de salivă. Nașpa.
‎-‎ Și acum? ‎- Mă duc acasă.
‎Pa, Damiano!
‎UN AN MAI TÂRZIU ‎SEDIUL CENTRAL CRIMINALISTICĂ
‎- Da, dră Crivelli. ‎- L-am găsit.
‎Iată compatibilitatea!
‎Potrivire de 50% ‎între cele două profiluri biologice.
‎Înseamnă că dl Guerinoni ‎e rudă directă cu Necunoscutul Unu.
‎Ne apropiem.
‎Chiar cred asta.
‎E cu mine.
‎O poți dezactiva.
‎Pe aici.
‎După mine.
‎N-am cunoscut-o pe Yara Gambirasio.
‎Nu pot fi acuzat fiindcă am mers la club.
‎Nu e asta.
‎Vă credem, domnule Guerinoni.
‎Știm că nu-i ADN-ul dv. pe hainele Yarei.
‎Atunci, de ce m-ați chemat?
‎Fiindcă ADN-ul dv.
‎se potrivește parțial ‎cu ADN-ul ucigașului.
‎Haplotipul Y,
‎mai exact.
‎Hapli…
‎Nu știu… Nu știu ce înseamnă.
‎Înseamnă că sunteți rude.
‎Nu.
‎Ba da. Sunteți rude de sânge ‎pe partea tatălui.
‎Aveți verișori sau unchi ‎de pe partea tatălui?
‎Am trei verișori:
‎Vittoria, Paolo și Marcello.
‎Să chem un avocat?
‎Nu, dle Guerinoni, nu sunteți anchetat.
‎Stați liniștit!
‎Vittoria Guerinoni locuiește ‎în străinătate de mulți ani.
‎Paolo și Marcello Guerinoni ‎au acceptat să ne ofere mostre ADN.
‎Acestea sunt rezultatele.
‎După cum vedeți, există multe potriviri ‎cu ADN-ul Necunoscutului Unu,
‎în ambele cazuri.
‎Dar niciunul nu se potrivește 100%.
‎Ne apropiem, dar nu sunt ei.
‎Nu. Nu sunt ei. Nici ei, ‎nici sora, care e femeie.
‎Dar tatăl lor, Giuseppe Guerinoni,
‎ar putea fi tatăl Necunoscutului Unu.
‎Tatăl lor ar putea fi tatăl ucigașului,
‎dar ucigașul nu e unul ‎dintre cei trei frați.
‎Corect. Asta complică lucrurile.
‎- Doar dacă… ‎- Da.
‎Există un al patrulea frate născut ‎în afara căsătoriei.
‎Exact la asta mă refer, doamnă.
‎Dar, pentru a fi siguri, am avea nevoie ‎de ADN-ul lui Giuseppe Guerinoni.
‎Iar el a murit acum 15 ani.
‎Bine.
‎LA UN AN ȘI PATRU LUNI ‎DUPĂ CE A FOST GĂSITĂ YARA
‎Nu spuneți asta! E imposibil.
‎Copiii noștri sunt Victoria,
‎Pablo și Marcello. Atât.
‎Poate a fost
‎un copil născut dintr-o altă căsnicie,
‎dintr-o relație anterioară.
‎Care relație?
‎Giuseppe al meu ‎a fost căsătorit doar cu mine.
‎Și nu mai există alți copii.
‎Am înțeles.
‎Nu.
‎Nu e adevărat. Nu înțelegeți.
‎Nu.
‎Ați înțeles greșit și ați venit aici…
‎ca să supărați niște oameni amărâți.
‎- Nu se poate. ‎- Doamnă.
‎Nu am inventat datele de la laborator.
‎Ca să fim siguri, ‎avem nevoie de o mostră de ADN.
‎Dar de ce?
‎Al cui ADN?
‎Al soțului dv.
‎Ați păstrat vreo haină de-ale lui?
‎Aici.
‎Aici sunt.
‎Îi permiteți doctorului Prosperi ‎să ia o cămașă?
‎Sigur că da.
‎E curată, să știți.
‎Spăl totul o dată pe lună.
‎Spălați totul lunar, doamnă?
‎Sigur că da.
‎Nu vom găsi ADN pe haine.
‎Doamnă, mai aveți permisul ‎de conducere al soțului?
‎Da. Două.
‎Două: cel obișnuit ‎și cel pentru utilaje agricole.
‎Uitați!
‎Deci Giuseppe Guerinoni ‎e tatăl Necunoscutului Unu?
‎Exact.
‎Voiam să vă spun…
‎Mulțumesc că ați venit personal.
‎E datoria mea.
‎- Nu-i de la sine înțeles. ‎- De ce?
‎Nu mă stârniți!
‎ODIHNEASCĂ-SE ÎN PACE
‎Analiza ADN-ului prelevat ‎din rămășițele lui Giuseppe Guerinoni
‎confirmă în proporție de 99,99%
‎că Necunoscutul Unu era fiul său.
‎De necrezut.
‎Dar cu o mamă diferită, ‎care nu e soția lui Guerninoni,
‎cu care el a avut alți copii.
‎Conform acestor rezultate, ‎Necunoscutul Unu
‎e rezultatul unei aventuri extraconjugale ‎a domnului Guerinoni.
‎Acum, ca să-l găsiți pe Necunoscutul Unu, ‎trebuie s-o găsiți pe mamă.
‎Guerinoni a lucrat ‎mulți ani ca șofer de autobuz,
‎ruta sa fiind prin mai multe orașe ‎din împrejurimile Bergamo.
‎Căutăm orice urmă a relației ‎care a dus la nașterea Necunoscutului Unu.
‎Doamnă, deci aveți de gând ‎să luați mostre ADN
‎de la fiecare femeie din zonă?
‎Da, de la toate ‎care sunt dispuse să facă asta.
‎Doamnă, senatorul Nigiotti ‎a cerut o anchetă parlamentară
‎cu privire la costurile investigației.
‎A spus că n-ați obținut ‎rezultate până acum
‎și că ați irosit sute de mii de euro ‎înregistrând convorbiri inutile.
‎Munca va vorbi ‎în numele nostru. Mulțumesc.
‎Toți o cred nebună.
‎Nu, nu e nebună.
‎Vin imediat. Cinci minute.
‎APRILIE 2013
‎CU O LUNĂ ÎNAINTE DE CLASAREA CAZULUI
‎Poftim! Asta e ultima.
‎Mulțumesc.
‎Vă jucați cu figurine acum?
‎Mai degrabă mă joc avioane.
‎Doar că eu sunt cea lovită.
‎De ce spuneți asta?
‎Senatorul Nigiotti vrea război.
‎CSM vrea să deschidă ‎o anchetă referitoare la ancheta mea.
‎Primarul din Gorno susține ‎că am pătat reputația orașului său.
‎Ce spune procurorul districtual?
‎Ca să evit sancțiunile din partea CSM,
‎ar trebui să solicit un transfer.
‎N-au crezut teoria Necunoscutului Unu.
‎Au senzația că am inventat totul.
‎Fiindcă n-avem rezultate.
‎Ce ai mai aflat despre Guerinoni?
‎I-am interogat pe toți.
‎Colegi, rude, prieteni…
‎Dar nimeni nu a spus nimic ‎despre aventura extraconjugală.
‎Toți sunt rezervați.
‎Se spune că, în sud, ‎omertà ‎chiar există.
‎Poftim, doamnă! Astea-s ultimele.
‎- Poftim! ‎- Mai multe teste inutile.
‎Banii contribuabililor aruncați pe geam. ‎Măcar s-a terminat.
‎Iată! Scrisori anonime,
‎clarvăzători, medii,
‎nebuni,
‎diverse infracțiuni ‎pe care le-am găsit în înregistrări.
‎Și, desigur, avem ‎pista satanică, nu se putea fără ea.
‎Nu înțeleg, doamna procuror.
‎Ca să-l puteți ajuta ‎pe cel care vine după mine.
‎De ce spuneți asta?
‎Așa stau lucrurile.
‎Dna procuror Ruggeri e o idioată. A eșuat. ‎Altcineva se va ocupa de asta.
‎Cu condiția să găsească ceva. ‎Nu mai avem timp. dosarul va fi clasat.
‎Bunicul îmi spunea adesea ‎o poveste care-mi plăcea.
‎Trei molii
‎se întrebau care-i natura unei lumânări.
‎Prima a spus: „Lumină”.
‎A doua a spus: „Foc”.
‎A treia s-a dus să verifice, ‎dar nu s-a întors pentru că a luat foc.
‎Fiindcă adevărul nu poate fi cunoscut, ‎doamna procuror.
‎Mulțumesc, sergent, dar nu înțeleg
‎cum mă poate ajuta povestea.
‎Arătați că-i greșită!
‎Infirmați aceste povești străvechi!
‎Sunt sigur că puteți.
‎Nu vă dați demisia! Să vă dea ei afară.
‎Să vedem dacă au curaj să facă asta.
‎- Mâinile sus. ‎- Da.
‎Îmi pare rău, biroul procurorului Ruggeri?
‎Traversați curtea ‎și veți vedea un lift. Etajul doi.
‎- Mersi. ‎- Cu plăcere.
‎Veniți!
‎Nu, profesore Previdere. ‎Ajutați-mă să înțeleg!
‎Vă explic.
‎Ne-ați trimis și nouă mostre.
‎Am trimis în toată țara.
‎Da, dar unul dintre cercetătorii mei,
‎Pierangela Grignani, care, apropo,
‎și-a terminat stagiul de formare, ‎dar tot vine la laborator,
‎a făcut o descoperire interesantă. Poftim!
‎E vorba despre o alelă găsită ‎în ADN-ul Necunoscutului Unu.
‎- O alelă? ‎- Da, alela e variația unei gene.
‎Domnișoara Grignani a făcut o analiză ‎în profunzime a nucleului ADN-ului
‎și a descoperit această variantă ‎care nu e des întâlnită la cei de aici.
‎Și nu se găsește ‎în ADN-ul tatălui Giuseppe.
‎Înseamnă că a moștenit-o de la mamă.
‎Să văd dacă am înțeles!
‎N-a căutat nimeni alela asta înainte?
‎Nu, pentru că variațiile sunt nenumărate,
‎dar acum putem căuta mult mai repede
‎prin toate mostrele de ADN ‎pe care le avem și le putem compara.
‎Și fata asta a găsit gena?
‎După ce i s-a terminat stagiul?
‎Așa e în Italia, doamnă.
‎Am primit rezultate ‎de la profesorul Previdere.
‎Și?
‎Laboratorul a comparat ‎profilul genetic al mai multor femei.
‎Una are toți cei 21 de markeri genetici
‎ai genei alele a Necunoscutului Unu.
‎E mama lui.
‎Da. E potrivire de 99,99%.
‎- Am găsit-o. ‎- Am găsit-o, Letizia.
‎Cu trei săptămâni înainte de clasare.
‎Ea e mama.
‎Esther Arzuffi, căsătorită ‎cu dl Bossetti, trei copii.
‎Cel mai mic locuiește ‎în străinătate și mai sunt gemenii.
‎O femeie
‎și Massimo Giuseppe Bossetti, 41 de ani,
‎tâmplar, cu reședința în Mapello.
‎Asta explică ‎particulele de fier de pe haine
‎și de var ars din plămâni.
‎Ați văzut că al doilea prenume ‎e Giuseppe, ca dl Guerinoni?
‎Dna Arzuffi l-a numit ‎după adevăratul tată.
‎DIS a spus că profilul genetic ‎are 94% șanse să aibă ochi albaștri.
‎Ca Massimo Bossetti.
‎- E supravegheat. ‎- Hai să fim atenți!
‎Dacă e Necunoscutul Unu, ‎e foarte vigilent de patru ani.
‎Verificăm istoricul apelurilor ‎ca să vedem unde era pe 26 noiembrie 2010.
‎Între timp, îi punem microfoane în casă.
‎Dacă e el, de data asta, nu mai scapă.
‎Ați venit ca să citiți contorul?
‎- Intrați! ‎- Mersi.
‎Intrați! Vă duc eu. ‎Puteți să închideți ușa?
‎- Bine. ‎- Mulțumesc.
‎Contorul e aici.
‎Sinceră să fiu, totul merge bine.
‎Vom verifica.
‎Vă las să munciți.
‎- Sunt înăuntru dacă aveți nevoie de mine. ‎- Bine.
‎SALON DE BRONZARE
‎Conform experților, dl Guerinoni ‎este tatăl biologic al omului
‎care a lăsat urmele biologice ‎de pe lenjeria și colanții Yarei.
‎- Pentru detectivi, Guerinoni… ‎- ‎Sigur îl prind de data asta.
‎Ticălosul.
‎…o potențială pistă ‎pentru a-l găsi pe ucigașul
‎unei gimnaste de 13 ani ‎din Brembate Sopra.
‎Azi, a apărut o nouă piesă ‎în puzzle-ul cazului dramatic din…
‎Bine, eu mă culc.
‎Tu?
‎Mai stau puțin. Am treabă.
‎E foarte târziu. Ce mai ai de făcut?
‎Mai nimic. Du-te la somn!
‎Ai grijă să nu-i trezești pe copii!
‎Sigur.
‎Îndoiți. Întindeți. În lateral. Înainte.
‎Îndoiți. Întindeți. Plié.
‎Salt. Sus. Plié. Salt.
‎Acțiune. Înclinat. Sus.
‎- Stați! Pot mai bine. Din nou. ‎- Scuzați-mă. O clipă.
‎Șapte, opt.
‎Doamnă, scuze că vă deranjez. Sunt Garro.
‎Da, Garro, îmi dau seama după număr.
‎- ‎Sigur că da. ‎- Vă ascult.
‎Să știți că am primit ‎istoricul telefonic al lui Bossetti.
‎În vinerea aia, la 17:45, ‎a prins semnal de la turnul din Brembate,
‎cel corespunzător complexului sportiv
‎Apoi, telefonul lui a fost închis ‎până la șapte dimineața.
‎Alo, doamna procuror? M-ați auzit?
‎Da, v-am auzit. Mulțumesc. Grozav.
‎E slujba mea.
‎Pa, sergent!
‎Bună dimineața! Buletinul, vă rog!
‎E doar un control de rutină. ‎Facem un test de alcoolemie.
‎Suflați aici, vă rog! Așa.
‎Încetișor.
‎- Pot aștepta în mașină? ‎- Puteți aștepta în mașină.
‎Avem testul ADN.
‎Bossetti e Necunoscutul Unu.
‎E potrivire 100%.
‎Aici e mandatul de arestare.
‎Omor cu premeditare
‎și prin cruzimi.
‎Repede, înainte să afle presa.
‎Să ne grăbim!
‎Du-te, altfel va fugi.
‎Nu va fugi.
‎- Ai grijă, poate fugi pe acolo. ‎- Nu va fugi.
‎Haide!
‎Pe acolo. Trebuie să mergi pe acolo.
‎Massi! Te descurci?
‎Maura. Am arestat pe cineva.
‎- Numele lui e Massimo Bossetti. ‎- Ce? Bossetti?
‎Nu-l cunosc. N-am auzit de el.
‎E un constructor din Mapello.
‎Lucrează pe unele șantiere ‎unde lucrează soțul dv.
‎Poate știa cine sunteți
‎și o știa pe Yara.
‎Poate s-a oferit s-o ducă acasă.
‎Maura.
‎Sunteți singură?
‎- E cineva acolo? Soțul dv.? ‎- Nu, sunt bine.
‎Dar sunteți singură?
‎E ADN-ul lui 100%.
‎Îmi pare rău ‎că a trebuit să așteptați atât.
‎Dar de ce a făcut-o?
‎Cine e tipul ăsta?
‎Încet-încet, vom afla răspunsurile.
‎Clientul meu invocă dreptul ‎de a păstra tăcerea.
‎E dreptul lui.
‎Această presupusă „dovadă perfectă”,
‎ADN-ul care ar trebui să-l condamne ‎pe dl Bossetti, e defectuoasă.
‎Îi lipsește elementul mitocondrial. ‎Ar trebui respinsă.
‎Procedura urmată e inacceptabilă,
‎căci trăim într-un stat de drept, ‎nu într-un regim polițienesc.
‎Azi, la curtea cu juri din Bergamo, ‎se reia procesul.
‎IUPATRU ANI ȘI ȘAPTE LUNI ‎DE LA DISPARIȚIA YAREI
‎Vom afla, în sfârșit, adevărul? ‎Domnul Bossetti e vinovat sau nu?
‎Astea-s întrebările ‎pe care publicul și le-a pus patru ani
‎și care ar putea primi, ‎în sfârșit, răspuns.
‎Din păcate, nu avem nicio înregistrare. ‎Curtea, prezidată de judecătoarea Bertoja,
‎după câteva incidente cu publicul, ‎va ține procesul cu ușile închise.
‎Doar câțiva jurnaliști ‎și rude apropiate pot participa.
‎Când a venit poliția după dv., ‎de ce v-ați speriat?
‎Au apărut brusc și m-au tratat…
‎ca pe un traficant de droguri.
‎Nu știu, ‎nu mi-au dat nicio explicație, nimic.
‎Din prima zi când am fost arestat,
‎m-am tot întrebat care e motivul.
‎De ce am fost băgat în asta?
‎N-am făcut nimic, după cum știți.
‎Nu, dle Bossetti.
‎Noi suntem convinși de contrariul.
‎Sunteți aici fiindcă există ‎probe concludente împotriva dv.
‎și fiindcă un judecător le-a considerat
‎suficiente pentru a fi trimis la proces.
‎Atunci, arătați-mi probele!
‎Deci nu ne puteți spune de ce ADN-ul dv.
‎a fost găsit pe hainele fetei.
‎Categoric nu.
‎Deja v-am spus. ‎Mi-au fost furate uneltele.
‎Sigur a ajuns acolo ‎fiindcă a ucis-o hoțul.
‎Vă reamintesc că ADN-ul dv.
‎a fost găsit pe lenjeria fetei. ‎Nu putea fi acolo din cauza unei unelte.
‎Onorată instanță, obiecție.
‎Dna procuror îl interoghează pe pârât
‎sau își prezintă cu șiretenie ‎propria concluzie?
‎Dna procuror, ‎reformulați întrebarea, vă rog!
‎În data de 29 mai 2014, ‎nu erați pe șantier.
‎Erați acasă.
‎Vă amintiți ce ați făcut în dimineața aia?
‎Nu-mi amintesc dacă, în data de 29 mai,
‎eram acasă.
‎Dar…
‎Vă ajut eu. Specialiștii noștri ‎au descoperit că, la 09:55…
‎Nu doar un specialist, ci patru
‎au găsit următoarea căutare ‎pe calculatorul dv.:
‎„fete cu vaginul epilat”.
‎Nu știu.
‎Habar n-am.
‎Presupun că soția mea a căutat asta. ‎Uneori, facem asta împreună.
‎Atunci, cred că a căutat ea. ‎Nu e o infracțiune, nu?
‎Nu. Nu este.
‎Dar dv., domnule Bossetti, ‎erați acasă la 09:46,
‎căci, de pe telefonul dv., ‎l-ați sunat pe dl Andreoli,
‎captând semnal de la turnul ‎din Terno d'Isola, strada Carbonera.
‎Apoi, la 09:55, la nouă minute ‎după ce ați încheiat conversația,
‎am găsit o căutare pe Google: ‎„fete cu vaginul epilat”.
‎Cum vă puteți da seama ‎că am fost acasă în funcție de telefon?
‎Vă puteți da seama de asta?
‎Da.
‎La 09:46, erați acasă, dle Bossetti,
‎fiindcă ați captat semnal ‎de la un turn din apropierea casei.
‎Onorată instanță, obiectez. ‎Nu înțeleg ce legătură au incursiunile
‎în intimitatea pârâtului cu această crimă.
‎Obiecția se respinge. ‎Dna procuror, puteți continua.
‎Soția dv. nu era acasă
‎deoarece, la 11:19, ‎v-a trimis un mesaj dv.
‎și unui reprezentant ‎al școlii copiilor dv.,
‎captând semnal ‎de la turnuri departe de casa dv.
‎Totul e clar.
‎Apoi, ea v-a sunat, ‎în continuare la distanță de casă,
‎captând semnal de la un turn ‎din Ponte San Pietro.
‎Soția dv. ne-a spus că mersese la coafor,
‎o informație adevărată.
‎Deci căutarea, domnule Bossetti, ‎a fost făcută doar de dv.
‎Categoric nu.
‎Nu puteam face eu căutarea. ‎Nu știu cum să folosesc calculatorul.
‎Nu știți cum să căutați ceva pe Google?
‎Până și eu pot să fac asta ‎și nu mă pricep la tehnologie.
‎Știu că dv. nu mă credeți.
‎Nimeni nu vă crede, ‎domnule Bossetti, nu doar eu.
‎Noi îl credem. Doar dv. nu-l credeți.
‎Îmi pare rău. Avocații apărării vă cred.
‎Și mulți alții.
‎Colonele Vitale. Am văzut ‎clipul ăsta difuzat de mii de ori.
‎Se pare că doar o camionetă ‎e a domnului Bossetti.
‎Nu e doar una, domnule.
‎Colonele, adăugarea unui cadru ‎cu camioneta dlui Bossetti în filmare
‎e de parcă ați compara mere și pere.
‎Filmarea a fost aprobată de procuratură
‎ca să satisfacă cerințele presante ‎de clarificare a acestor circumstanțe.
‎Cum adică, colonele?
‎Că a fost creat ‎pentru scopuri de comunicare.
‎Cadrele au fost asamblate de oamenii mei, ‎nu pentru a dovedi o afirmație,
‎ci pentru a prezenta o teorie.
‎- Doamnelor și domnilor, clipul! ‎- Nu, onorată instanță
‎Acest clip nu e inclus în raportul depus.
‎Și?
‎Deci nu poate fi arătat în instanță ‎pentru că nu e în dosar.
‎Voi l-ați făcut. E documentul vostru.
‎Folosind scuza prezentării teoriei,
‎presa l-a răspândit ca fiind real.
‎De aceea n-a fost inclus în raport.
‎Onorată instanță,
‎cer ca videoclipul trimis presei ‎să fie pus la dispoziția instanței.
‎Dacă nu e în raportul DIS, ‎nu ne interesează.
‎Onorată instanță, ‎gafa va rămâne în istoria justiției.
‎Clipul a fost făcut prin îmbinarea ‎imaginilor cu camionete Iveco,
‎în scopuri media.
‎E o rușine. ‎Mă dezgustă să mă gândesc la asta.
‎Gata, dle avocat. Vă rog să încheiați.
‎Am încheiat.
‎Era și cumnatul tău atunci?
‎Am spus cu toții ‎ce am făcut în data de 26.
‎Doar tu nu.
‎N-ai spus ce ai făcut în seara aia.
‎Și ai venit târziu acasă.
‎Nu foarte târziu.
‎Dar destul de târziu.
‎Și n-ai spus ce ai făcut.
‎Mari, cum să-mi amintesc?
‎Cum să-mi amintesc ‎o zi întâmplătoare din viață,
‎dacă nu s-a întâmplat nimic?
‎Ce înseamnă asta?
‎Nici tu nu mă crezi?
‎IUNIE 2016
‎ULTIMELE ZILE DE AUDIERI
‎În acea noapte, domnul Bossetti ‎a forțat-o sau a convins-o pe fată,
‎pe care o văzuse deja ‎prin Brembate, să urce în camioneta lui.
‎Se pare că a încercat să o violeze,
‎iar Yara s-a opus ‎cu toată puterea pe care o avea.
‎Fiindcă, deși era sportivă ‎și îi plăcea să facă mișcare,
‎era totuși un copil de 13 ani.
‎Asta nu e adevărat.
‎Liniște sau va trebui ‎să-l scot pe pârât din sală.
‎Dna procuror, continuați, vă rog!
‎A târât-o pe câmpul acela,
‎știind foarte bine ‎că nu o va găsi nimeni acolo.
‎A lovit-o cu un obiect contondent
‎și, odată inconștientă, ‎a înjunghiat-o și a lăsat-o acolo,
‎ca să înghețe.
‎Toate rănile au fost provocate ‎când ea era în viață.
‎Tăieturi nu sunt suficient de adânci ‎cât s-o omoare, dar nici superficiale.
‎Una i-a crestat artera carotidă. ‎Unul i-a crestat traheea.
‎Sigur s-a chinuit să respire, ‎în timp ce sângera.
‎A stat acolo singură, pe întuneric.
‎Sigur a fost speriată. Sigur a suferit
‎în acel loc întunecat, necunoscut și rece.
‎Profesorul Previdere, ‎de la Universitatea Pavia,
‎geneticianul ‎care a identificat potrivirea perfectă
‎dintre ADN-ul Necunoscutului Unu ‎și al dlui Bossetti,
‎ne-a dat un exemplu foarte clar.
‎Având în vedere că, pe Pământ, ‎sunt șapte miliarde de oameni,
‎ar fi nevoie de până la 330 ‎de milioane de miliarde de lumi
‎ca a noastră pentru a se găsi ‎un alt om cu aceleași caracteristici ADN.
‎Analiza a arătat numeroase particule ‎de fier pe hainele Yarei,
‎cu mărimi între unu la 30 de microni.
‎Aceste particule se găsesc în locurile ‎unde se lucrează materiale de fier.
‎Așa că am verificat ‎scaunele din camioneta dlui Bossetti
‎și am descoperit că, pe spătare ‎și pe cele trei scaune pentru pasageri,
‎erau multe astfel de particule ‎în toate cele șase probe.
‎Circumstanțele agravante ‎sunt tortura și cruzimea
‎împotriva unei victime neînarmate,
‎profitând de oră, ‎acționând la adăpostul întunericului,
‎și de loc, acționând pe un câmp izolat,
‎și, mai ales, faptul că el este adult,
‎iar victima, o adolescentă de 13 ani, ‎care nu s-ar fi putut apăra.
‎Din aceste motive,
‎solicităm închisoare pe viață,
‎cu șase luni la izolare.
‎Liniște, vă rog!
‎Liniște în sală!
‎În picioare.
‎„Azi, 1 iulie 2016,
‎în numele poporului italian, ‎curtea cu juri din Bergamo,
‎respectând articolele 533 și 535 ‎din Codul de procedură penală,
‎îl declară pe pârâtul Bossetti Massimo
‎vinovat de omorul cu premeditare ‎al Yarei Gambirasio
‎și îl condamnă la închisoare pe viață.”
‎Ședința se suspendă.
‎În 17 iulie 2017, Curtea de Apel ‎a confirmat verdictul de vinovăție.
‎În 12 octombrie 2018, Curtea Supremă ‎a confirmat verdictul de vinovăție.
‎În ciuda verdictelor, Massimo Bossetti ‎n-a încetat să-și proclame nevinovăția.
‎În noiembrie 2019, apărarea lui ‎a cerut acces la descoperiri
‎pentru reevaluări, ‎dar moțiunea a fost respinsă.
‎În 11 ianuarie 2021, Curtea Supremă ‎a ordonat curții cu juri din Bergamo
‎să programeze o audiere ‎pentru a analiza descoperirile.
‎În 3 iunie 2021, ‎curtea cu juri din Bergamo
‎a respins cererea apărării ‎de a avea acces la descoperiri.
‎Subtitrarea: Alexandru Pintilei