Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
Är ni säker på att det är hon? Vad är kroppens tillstånd?
26 FEBRUARI 2011
Den är i framskriden förruttnelse.
-Har hon legat där länge? -Månader.
-Månader? Är ni säker? -Ja, kanske tre.
-Ge mig kommissarien igen, tack. -Han kommer här.
-Hallå? -Hittade ni något id?
Nej. Inget id-kort.
-Hur är hon klädd? -Svarta tights.
-Menar ni leggings? -Korrekt, leggings.
Herregud!
Och en svart jacka också.
Och ett par sneakers. Sådana pälsfodrade.
-Ni stannar väl där? -Självklart.
Vi måste informera familjen. Jag gör det.
Okej. Tack.
-Frun, är det sant att… -Lämna mig ifred.
-Hallå? -Maura, det är Letizia. Jag är ledsen…
Men…
Frun.
Maura.
Maura, är du där?
Maura!
Fulvio.
Maura.
-Hör du mig, Maura? -Fulvio!
Maura.
Lugna dig.
Lugna dig, Maura.
HÄR ÄR VI REDO FÖR ETT NYTT ÅR
SILVER FÖR ALLTID EMANUELA MACCARINI
Rytmisk gymnastik är den bästa sporten.
I år måste jag förbättra mig,
så jag tänker besöka träningslokalen varje onsdag.
Yara, 13 år, åttonde klass.
Namnet har arabiskt ursprung och betyder "fjäril".
Jag måste alltid bokstavera det för vännerna.
TRE MÅNADER TIDIGARE
Oroa dig inte. Jag tar med pappas stereo.
Har ni tvättat händerna?
Ja, mamma.
-Kan jag lita på dig? -Ja.
Vilken vecka. Jag fick bra betyg i fyra ämnen.
I helgen ska tandställningen bort och till lunch…
Vem vet vad mamma och pappa lagar.
Det brukar vara bäst när mamma lagar maten.
Mamma, Yara gör inte sina läxor.
Hon skriver att pappa inte kan laga mat.
-Lägg av, Keba. -Fast det är ju sant.
Varför säger du det?
Vad är det?
-En läcker brylépudding. -Ja.
Försiktigt. Den är varm.
Rör den inte. Den behöver sås först.
-Jag serverar. -Tänker du servera med händerna?
Bestick. Just det.
Jag gör läxorna innan jag går bort med stereon.
Jag kan ta med den på söndag och hjälpa dem med utrustningen.
Jag går. Giommi har hiphoplektion.
-Var hemma till 18:30. -De börjar 18:30.
Fem minuter bara. Det är ju runt hörnet.
Jag är hemma till 18:45.
-Inte senare än så. -Okej, då.
Jag menar det!
Jag fattar.
Duktig flicka.
Sveva säger att jag inte behöver köpa någon present,
bara hjälpa henne med kalaset.
Hon är min bästa vän. Det blir en toppenpresent.
Tjejer. Stereon är här.
-Hej. -Hej, Yara.
-Redo? -Ja.
Nu kör vi.
Spela.
-Gör oss sällskap, Yara. -Nej.
Kom nu.
Kör. Fem, sex, sju, åtta.
Ibland har jag lust att börja med hiphop också,
men jag har inte tid.
Tiden räcker aldrig till nuförtiden.
Hej, det är Yara.
Nej, det är röstbrevlådan.
Lämna ett meddelande efter pipet. Hej då.
Hej, Nico. Det är Maura.
Är Yara fortfarande där?
Jag har inte sett Yara. Jag ska fråga Daniela.
Dani, var är Yara?
Yara gick vid cirka 18:30.
Hon säger att hon gick runt 18:30.
Tack. Hej då.
Okej, jag ska på middag med min chef.
Var är Yara? Hon skulle vara hemma för 30 min sen.
-Hon sa väl fel tid. -Jag kommer till röstbrevlådan.
Kanske batteriet är tomt. Försök med Martina eller Paola.
Det är lättare om jag går dit.
Maura.
Kolla den stora salen.
Hej, det är Yara.
Nej, det är röstbrevlådan.
Lämna ett meddelande efter tonen.
Hej, det är Yara.
Nej, det är röstbrevlådan.
Lämna ett meddelande efter tonen. Hej då.
Hej, det är Yara.
CARABINIERI
Hr. Gambirasio, vad hände? Sätt er.
Det är min dotter, Yara. Hon har inte kommit hem.
Jag tog med ett foto.
Det kan vara…
Sätt er.
Berätta för min kollega. Vi skriver en rapport. Oroa er inte.
Hon kom inte hem,
så min fru letade efter henne på idrottshuset,
men hon kunde inte…
Hon svarar inte. Den måste vara avstängd, eller kanske…
Jag…
Jag vet inte hur jag kan hjälpa er.
Gambirasio.
Oroa er inte.
Lugn. Vi hittar henne.
Var är Hr. Gambirasio?
Han åkte hem. Han var slutkörd.
Vi behövde inte hålla kvar honom.
Bra beslut.
-Tid och plats för försvinnandet? -Ikväll, i Brembate.
Hon kom inte hem från idrottshuset.
Vad säger familjen?
Hade de grälat, bråkat eller har hon kanske rymt?
Hennes pappa sa definitivt inte.
Har ni bett telefonoperatören spåra mobilen?
Ja, jag har det här, frun.
Den senaste mobilmasten som tog emot en signal
var på Brembate di Sopra vid 18:55, på Ruggerigatan,
mittemot idrottshuset.
Ruggerigatan…
Som ert efternamn.
Det mystiska försvinnandet av en 13-årig flicka i provinsen Bergamo.
Hon gick ut på eftermiddagen, som de flesta i hennes ålder,
för att gå till idrottshuset.
Hon kom aldrig hem igen.
Man har uteslutit att hon rymt hemifrån, men kidnappning övervägs.
Låt oss höra från Andrea Soglio.
Det råder stor oro här i Brembate di Sopra i provinsen Bergamo,
där 13-åriga Yara Gambirasio försvann förra fredagen.
Det rapporterades vid middagstid. När hon försvann
hade hon inga väskor, inte ens en handväska, bara mobilen,
som är avstängd.
Ursäkta, vad gör ni?
Beklagar, fröken. Det är en order.
Men varför min laptop? Det finns inget om Yara på den.
Pappa!
De tog min laptop.
Det är Yaras dagbok.
Ja.
Kom här, hjärtat.
Du är stark.
TVÅ DAGAR SENARE
Kommissarie Garro, äntligen.
-Kom in. -God morgon, frun.
Något nytt om flickan?
Tyvärr inte.
Vad sa de på idrottshuset?
-Tydligen gick hon cirka 18:30. -"Tydligen."
Vad menar ni? Klockan 18.30 på en fredag måste någon ha sett henne.
Tyvärr har vi inte hittat något vittne än.
-Hur långt hade hon hem från lokalen? -Ungefär 700 meter.
Det är det jag menar. Någon måste ha sett henne.
Utifrån det vi har samlat in hittills
så skulle Yara inte träna den dagen.
Hon skulle bara dit för att lämna en stereo.
Hon stannade ett tag sen gick hon, verkar det som.
Hela vår utredningsenhet letar efter henne runt Brembate.
Sökhundarna?
Vi har bett om dem, men det tar några dagar
eftersom de kommer utifrån.
-Mobilerna? -Hela familjen avlyssnas.
Det räcker inte. Vi måste utöka det.
Grannar, vänner, lärare,
gymnastiklärare…
Visst. Bra idé.
Kommissarie.
Vad tänker ni om det här?
Jag tror det är osannolikt att hon rymde.
Alla säger att hon var en tyst, lugn tjej, så ingen anledning.
Kanske kidnappad. Men inte för en lösensumma. Familjen är inte rik.
Båda föräldrarna jobbar.
De äger ett hus men inget mer.
Kanske en vendetta.
Jag vet inte. Hennes far är inspektör inom systemteknikfältet.
Inga fiender, säger han.
Påstår han.
Kanske en hämnd kopplad till byggplatserna.
Vi undersöker det. Vi får se.
-Vill ni träffa dem? -Nej.
Rapporterna räcker just nu.
Jag säger till om jag behöver mer.
Okej.
Mamma.
Var är Yara?
Vi letar efter henne överallt, vännen.
Det är därför jag alltid kommer hem sent.
Är det sant att det finns monster som jagar barn?
Nej.
Du behöver inte oroa dig. Okej?
Vi ritade teckningar i skolan.
Och så bad vi för Yara.
Så hon kan komma hem igen till jul.
Bra. Det är bra.
Det sägs att sorg kommer från minnen av lycka.
Kanske är det därför humöret svänger av minnen.
Jag går från glad till totalt mörker
och sen glad igen.
Vill jag gråta, biter jag ihop.
Jag tänker inte ge dig nöjet att få se mig gråta.
Förlåt, jag förstår inte. På fredag kväll, var ni där eller inte?
Nej, jag såg inte Yara förra fredagen eftersom jag var hemma.
Sen, vid midnatt,
ringde Daniela och Silvia mig. De ville leta efter henne.
Yara?
-Yara? -Jag tittar här.
Yara?
-Yara? -Vill ni ha något, frun? En kaffe?
Nej, tack. Jag är nöjd.
Som ni förstår, just nu, så är varenda detalj,
varenda aspekt viktig för oss.
Minns ni
något om den fredagskvällen? Hur Yara var eller något annat.
Yara kom hit, hon hade stereon med sig,
men hon ville inte dansa med oss.
Inget annat…
Hon hade bråttom. Hon skulle hem.
Jag undrar,
var det någon som kom för att se tjejerna träna?
Någon som inte var förälder eller släkting?
Har ni hört om trakasseraren?
Nej. Berätta.
Ryktet har florerat i flera år.
Vi försökte men lyckades aldrig avslöja
vem mannen som spionerade på tjejerna var.
Till följd av detta blev alla pappor portade från omklädningsrummen.
Inklusive pojkarnas.
Alla.
Märkte ni något ovanligt på fredagen?
Nej, inget.
Jag gick upp för att undervisa gymnastik
och när jag kom ner hade Yara redan gått.
Jag är ledsen.
Gör plats, tack.
Gör plats.
-Frun. -Är hundarna här? Var är alla?
Hundarna gick ditåt efter att de nosat på en tröja.
-Och Garro? -Han sa att ni skulle komma ikapp.
Okej, då åker vi.
God morgon, frun.
Det här är byggchefen.
-Angenämt. -Åklagare Ruggeri.
Hundarna gick åt det hållet, frun.
Vad finns där?
Arbetarnas omklädningsrum. Och ett lager under det.
-Då går vi. -Jag visar vägen.
Se upp för spikarna.
De känner lukten av något.
Vi spärrar av platsen, identifierar alla, ringer R.I.S.-gruppen
och får dem att finkamma området.
Är det snö där?
Massor.
Kan vi åka släde?
Det beror på.
Bara om du kan dricka en hel kopp varm choklad i stugan.
Mamma!
Jag hämtar dig på skolan så att vi kan tillbringa lördagen där.
Sekreteraren sa att ni var här.
Överste Vitale.
Vi sågs i Caltanissetta senast.
Ja. Vi går till mitt kontor.
Okej.
-Kan ni hjälpa mig? -Självklart.
Visste ni att de skickade mig?
Ja, Garro berättade. Kommissarien på stationen.
-En noggrann man. -Mycket.
-Han sa att ni inte har så mycket. -Inget alls.
Vi har genomfört övervakning, avlyssning och sökningar. Inget.
Ibland är det närmare än vad man tror. Jag vet av erfarenhet.
Varsågod och sitt.
Vi undersökte familjen först, men vi hittade inget.
Vi har något. Fadern lämnade
en vädjan på sin dotters röstbrevlåda. "Snälla, Yara, kom tillbaka nu."
Ja, jag vet.
"Snälla, Yara, kom tillbaka nu" låter som om det har hänt förut.
Eller som en far som inte vill bli arg på en försenad dotter.
Fulvio Gambirasio har bytt jobb flera gånger.
På byggplatserna är han tydligen spänd och petig, en sträng man.
Han kan ha fiender.
Vi har tänkt tanken, men jag tror inte på den.
Han kan ha irriterat någon men inte tillräckligt för en hämnd.
Och alla era kollegor håller med
om att Gambirasios är en bra familj.
-Och vad tror ni? -Jag har inte träffat dem än.
Har ni inte?
Tänker ni göra det?
Ja, så snart jag har något mer att säga än
"var starka" eller "vi hittar henne",
vilket har blivit en nationalsport.
Det finns två sätt att se på framtiden.
Vissa ser den som en dag försluten mellan två nätter.
Ursäkta?
Och andra föredrar att se på framtiden som en natt mellan två dagar.
Det är ur Yaras dagbok.
Det är en mörk, mogen, djup och väldigt maskulin text.
Jag tror inte att en 13-årig flicka kom på den. Ni?
Vem umgicks Yara med?
Äldre killar i grannskapet, hennes systers vänner…
Vi undersökte dem först, men hittade inget.
Här. Det här är originaldagboken.
Aha. Ser ni?
Ett Don Mazzi-citat.
Ibland kan skenet bedra.
Ni har rätt, frun.
Berget går ingenstans.
-Vi åker dit nästa vecka. -Ja.
Hjärtat.
-Här. -Jag vill inte ha den.
Inget hej då?
Vår klass är väldigt delad.
Några hånar andra. Några skojar
och några föredrar mindre grupper, som jag och mina bästa vänner,
Ludo, Ale, Sveva och Ginny.
Nej. Trakasserier? Mobbning?
Absolut inget sånt.
Menar ni att det här är den mest perfekta skolan i Italien?
Det är bara ungdomsgrejer,
som att gömma sig på toa och röka gräs, som de gör överallt,
men Yara var inte med på det. Vi har berättat allt för Carabinieri.
Jag föredrar att prata med er personligen.
Titta på detta. Det är från Yaras dagbok.
"Idag stod han i princip bredvid mig",
med en massa utropstecken och små hjärtan.
-Så Yara måste ha gillat någon. -En liten förälskelse bara, inget mer.
Den typiskt söta, populära killen.
Yara har visst inte berättat det för honom ens.
Jag ska peka ut honom.
Idag stod han i princip bredvid mig.
Jag är din för ditt leende får mig att må bra.
Jag är din för jag känner mig betydelsefull i din närhet.
Idag, på religionen, slöt jag ögonen i två minuter.
I tysthet kände jag mina känslor utanför och inuti mig.
Jag växer. Jag förändras.
Precis som i min favoritlåt.
Livet är oväntade händelser i en teater full av överraskningar.
Hela vårt samhälle, vi kan faktiskt säga hela landet,
är bekymrade för Yaras öde.
Inga nyheter från mötet på Åklagarmyndigheten.
Oron växer alltmer i Brembate di Sopra.
Vi är utanför Gambirasios hus, men har inte sett familjemedlemmarna.
Samtidigt fortsätter sökandet dygnet runt.
Varje kvadratmeter av grannskapet genomsöks nitiskt.
Hela samhället hjälper till.
I morse gav senator Nigiotti följande uttalande.
Jag talade länge med myndigheterna.
Jag är säker på,
och jag säger detta som en far och som en representant för folket,
att vi snart hittar Yara och kan återförena henne med familjen.
Kom in.
Åklagare Ruggeri, god dag.
God dag.
Varsågod och sitt.
Jag står hellre, tack.
-Några framsteg? -Vi utreder.
Sökhundarna ledde oss till en byggplats i Mapello.
De kan ha hållit flickan där.
Ett otäckt fall och om vi adderar pressen vi har på oss…
Inget liknande har någonsin hänt här.
Hur som helst, jag ville bara säga att ni alltid kan räkna med mig.
Med det i åtanke säger jag
att om ni behöver samarbeta med någon, tveka inte att fråga.
-Samarbeta med någon? -Ja.
Jag menar om ni behöver en assistent, en backup.
Det kan vara ett tecken på stort ansvar.
Tack.
Jag lovar att meddela er om jag skulle behöva det.
Bra.
Hur som helst, i Caltanissetta jobbade jag med maffia och mordfall.
Jag är inte en amatör precis.
Jag vet, men här är det annorlunda, förstår ni.
Jag ser det.
Tvivel och press kommer högre ifrån och det är förståeligt.
Som tur är, är rättsväsendet självständigt.
God dag, fru Gambirasio. Jag heter Letizia Ruggeri.
God dag.
Min make, Fulvio.
-Välkommen. -Angenämt.
Varsågod och sitt.
-Vill ni lägga den här? -Ja.
-Ska jag ta er jacka? -Ja, tack.
Vi har samlat ihop några fler bilder.
Med kort hår.
Med långt hår.
De kan vara användbara.
De verkar bara visa bilden vi gav till kommissarien.
Jag ber om ursäkt för
all uppståndelse. Journalisterna.
Jag skulle ha kommit tidigare
men informationen ni gav Carabinieri
var det vi behövde.
Så jag ville inte pressa er mer.
Så har ni gjort några framsteg?
Nej, tyvärr. Just nu har jag inga nyheter.
Frun.
Ja.
Om ni inte har något nytt,
varför kom ni då hit idag?
Lyssna.
Det jag sa förut,
att vi hade fått all information som vi behövde av er
och att jag inte tvivlar,
det är sant.
Men jag undrade om ni under de senaste dagarna,
efter den första redogörelsen, har kommit på någon händelse,
jag vet inte, ett bråk hemma
eller någon anledning som kan ha lett Yara
till att rymma av egen fri vilja.
Jag önskar att det vore så.
Jag förstår att ni måste fråga allt,
inklusive saker som sårar oss.
Och jag förstår också
att ni måste förhöra mig och min fru var för sig.
Det är bara…
Om ni kunde undvika att fråga vissa saker här,
i Yaras rum.
Du.
Förlåt.
Ni har rätt.
Garro, berätta.
Frun, vi avlyssnade en av byggarbetarna på Mapello,
marockanen Mohamed Fikri.
Tolken hävdade att Hr. Fikri sa:
"Allah, förlåt mig. Jag dödade henne inte." Och började gråta.
Har han gripits?
Om ni beordrar oss…
Självklart, gör jag det. Grip honom nu!
-Ni måste ta in honom nu! -Jag ska genast ta tag i det. Hej då.
Fikri Mohamed.
Vi har kollat. Han är ombord på Berkane-färjan.
Den avgick från Genuahamnen.
Vi har larmat vår patrullbåt. De åker nu.
Skynda er. Vi måste gripa honom innan han når internationellt vatten.
-God dag. Alla väntar där uppe. -God dag. Bra.
Jag förstår inte.
Vad?
Vad har jag sagt?
Se. Här är det.
"Allah, förlåt mig. Jag dödade henne inte."
Nej.
Det är fel.
Jag sa: "Gud, få henne att svara."
-Ni har fel översättning. -Jag pratade om min flickvän.
Jag grät för att vi gjort slut.
-Det är allt jag sa. -Men ni rymde.
Nej. Det var en resa.
Jag har velat träffa min familj i ett år.
Jag har inte varit hemma på två år.
Var det en planerad resa?
Jag köpte biljetten i maj. Se.
Ja. Men det här bevisar inget,
för ni kan ha utnyttjat den planerade resan
för att åka när det började bli farligt för er.
Frun, han har fortfarande alibi. Han var med sin förman, Hr. Scarli.
Vi tog tiden.
Från byggplatsen till idrottshuset tar det exakt fyra minuter.
Så Hr. Fikri kunde lätt ha kidnappat Yara Gambirasio
innan Hr. Scarli kom till byggplatsen för att hämta honom.
Jag har inte gjort något. Jag har inte sagt något.
Inget! Gud är mitt vittne!
Lugna er, Fikri.
Äntligen ett genombrott
i mordutredningen av Yara Gambirasio.
En marockansk byggare, Hr. Mohamed Fikri, har gripits
efter flera entydiga ledtrådar.
I Genua gick Hr. Fikri ombord på Berkane-båten till Marocko
men stoppades av patrullbåten
inom italienskt territorialvatten.
Båten tvingades återvända och den misstänkte greps.
Nu ska myndigheterna pröva bevisen mot Hr. Fikri
och avgöra om han ska anhållas.
-Varför röker ni, frun? -Nej, det gör jag inte.
Jag vill dubbelkolla utskriften av Fikris avlyssning.
Jag vill ha fler utlåtanden. Genast.
Var hittar jag arabiska tolkar?
Jag vet inte, Edoardo. Leta.
Men var då?
Prova polisstationen.
Den ligger intill.
-Migrationsverket. -Migrationsverket?
Se vem som är där och be dem om en tjänst. Snälla?
Okej. Men fimpa cigaretten.
Hr. Carlini, notarie hos distriktsåklagaren.
-Passkontoret? -Jag ska visa er.
Tack.
Den här vägen.
Vem är nästa?
Damen här.
En i taget.
Redo?
Kan ni höra det?
Så, frun, alla åtta sa att frasen de hörde är
"Snälla Gud, få henne att svara."
Ja. Allihop.
Vilken blunder.
Det är inte ert fel, frun.
Vems fel är det?
Det här är min utredning.
Skäms!
Vi vill bara uttrycka våra åsikter.
NU RÄCKER DET
Fredligt.
Vad ska jag säga, frun?
Ärligt talat är jag besviken. Väldigt besviken.
Vore det inte värre att åtala en oskyldig man?
Tänk om han blivit dömd?
Letizia, jag talar till er som en far.
Jag har alltid uppskattat och haft stor respekt för er.
Gudskelov.
Men som ni vet finns det en tidsgräns för varje utredning.
Om vi inte får resultat måste vi arkivera det. Tiden är knapp.
Det är dags för ett genombrott.
Dags att utföra det på det vanliga sättet.
Ni menar av en man.
Ni kan gå nu.
På uppdrag av medborgarna har jag vidarebefordrat
regeringens begäran till borgmästare, regionala och parlamentariska rådgivare,
till justitieministern och till högsta rättsrådet,
om att återkalla åklagare Letizia Ruggeris mandat
eller att hon åtminstone åtföljs av en erfaren åklagare.
Det har varit för många misstag i utredningen
av detta hemska brott, som sårar vårt folks hjärta.
Det är en slags omvänd rasism,
en dubbelmoral som hindrar oss från att hitta sanningen.
Ett par exempel: frigivningen av Hr. Fikri
och att inte genomsöka marockanens van ombord till Tripoli.
Tanger, din idiot.
Underlåtenheten att undersöka
ett dussintals arbetare på Mapello, alla utlänningar.
Det vore bra att kolla deras dokument.
Frun, kan ni hjälpa mig att öppna?
Jag kommer.
-Tack. -Tack, Edoardo.
Det är säkert kallt redan.
Chefen? Har han inte kommenterat?
Nej.
Ni har väl hört att de begär att ni petas?
Jag tänkte skicka ett fax.
Ni tänker väl inte säga upp er?
-Åklagare Ruggeri, god dag. -God dag.
Jag väntade med att ringa tills jag hade tydliga svar.
Ja?
Jag antar att ni redan har hört.
-Att marockanen inte… -Stämmer. Han hade inget med det att göra.
Ja, vi hörde det på nyheterna.
Jag är ledsen att nyheterna når er så här.
Men jag är glad för den unge mannen.
-Att han inte gjorde det. -Ja.
Tro mig, det är inte ett bakslag. Det är ett steg framåt,
för just nu är varje steg ett steg framåt.
Ja. Okej.
Jag förstår att ni också behöver…
Det handlar inte om oss.
Men vi vet inte vad vi ska säga till våra barn.
-Såklart. -De förstår inte. De är rädda.
Det förstår jag.
Nej, förlåt. Jag kan inte föreställa mig det.
-Hej. -Ursäkta, var är Vittoria?
Försök med dansrummet.
-Hon kanske är kvar. -Tack.
Mamma.
Vittoria, vad fan!
Du kan inte bara försvinna! Jag har letat!
Jag har ju sagt att du måste sms:a!
Du kan inte bara försvinna!
Förlåt, mamma. Jag var hungrig. Jag gick för att äta.
Förlåt, hjärtat.
Förlåt.
Vi är en enkel familj.
Vi är människor vars sammanhållning grundar sig på kärlek,
respekt,
ärlighet
och lyckan i vårt stillsamma liv.
I en månad har vi undrat vem,
vad, hur, när, varför allt detta händer oss.
Vi söker inte efter svar.
Vi är inte intresserade av att beskylla någon.
Vi önskar bara,
väldigt mycket,
att vår dotter får komma hem till sin värld,
till sin stad,
till sitt hus,
till sina älskades armar.
Vi ber om nåd av dem som håller Yara fången.
Vi ber dem att återigen hitta kärlek i sina hjärtan
och när de möter hennes blick
öppnar dörren eller porten som leder ut till friheten.
Vi ber er, ge oss tillbaka vår dotter.
Eftersom vi saknar ledtrådar
börjar vi med det som vi inte har.
Inga tecken på bråk på gatan.
Ingen hörde några skrik.
Ingen hörde någonting alls. Klockan 18:30? Mellan hus?
Ett stenkast från ett idrottshus
med 50 personer som kommer och går?
Nej.
Nej. Jag är ledsen, men…
det stämmer inte med en stark, frisk 13-årig flicka
som släpas bort av okända kidnappare.
Jag läser hennes dagbok varje dag.
Den här tjejen försvinner inte tyst.
Och för att försvinna så,
inom 700 meter, krävs det ett fordon.
Men det finns inga bromsspår på vägen,
vilket betyder att föraren var lugn och inte hade bråttom.
Vi gör en vild gissning.
Vi föreställer oss att någon närmade sig henne…
…erbjöd henne skjuts.
Hon var sen, så hon tackade ja.
Det betyder att det är någon hon känner. Någon hon har sett förut.
Som kanske hjälper oss och Carabinieri att leta,
som dricker kaffe med räddningstjänsten och skrattar åt oss.
En fullständig armé, med polisstyrkorna och de frivilliga.
Över 300 människor finkammar regionen i jakten på en ledtråd,
en enda detalj som kan hjälpa oss att hitta Yara,
med viljan och varsamheten som definierar Bergamos folk.
En attityd som ofta missförstås av nationell media,
men som aldrig påverkat deras vilja att vara till nytta och hjälpa till.
Senator Nigiotti har återigen talat
och fördömer utredningens svagheter
och skyller på konkurrensen mellan de olika polisstyrkorna.
Jag brukar inte tala för att förneka falska nyheter,
men jag känner mig manad att säga
att dessa rykten om konflikter mellan polisstyrkorna
är helt obefogade.
Jag är stolt över att ha börjat min karriär inom polisen,
men Carabinieri mottog den första rapporten,
så de påbörjade utredningen.
Jag vill tacka R.I.S.-enheten och kriminaltekniska polisen
för deras tidigare och framtida hjälp.
Några frågor?
INTE BARA DANS
Kommissarie,
är det inte en lokal i närheten? Vad heter den? "Inte bara dans"?
En klubb?
Ja, det är ett disko, överste. Där borta.
-Det var ett mord för en månad sen. -Ett bråk som slutade illa, väl.
Kanske mördaren valde platsen för att den är bekant?
För att han går förbi här, för att han går på klubben?
Inte säkert. Många går förbi här.
De som kör motocross, horor personer som flyger modellflyg…
Ja, men nu har vi andra mobilmaster att undersöka.
De i Chignolo?
-Jag ska kolla mot dem i Brembate. -Brembate.
-Finns matchande användare… -Kan vi begränsa det. Okej.
Idag, på ett fält i Chignolo d'Isola, upphörde alla hopp om att hitta
Yara Gambirasio levande. Hon försvann utan spår för tre månader sen.
Kroppen, som är framskridet förruttnad, hittades på eftermiddagen
och tyvärr verkar de första kontrollerna bekräfta hennes identitet.
Ett hårt slag för vårt samhälle, för hela Italien
och de som letade med hopp om att hitta henne vid liv.
Det faktum att mördaren, för detta är ett mord,
fortfarande går bland oss
ger upphov till djup oro och skräck.
Jag springer alltid runt.
Spring, Yara.
Kom igen, Yara. Spring.
Spring.
Nå.
Häng med, Edoardo, okej?
Vi har flera slag mot hennes hals, huvud,
käke, vänster kind.
Ett tungt, trubbigt föremål.
Sen har vi
sex sår, knivhugg,
ett i hennes hals,
ett i handleden och fyra i ryggen.
Förmodligen utfört med en klinga eller en kniv.
Men mordvapnen har inte hittats.
Jag har till och med frågat en expert om slagen kan vara rituella,
jag vet inte, kanske djävulsdyrkare, medlemmar av en sekt, men
han uteslöt det.
Nej. Eftersom
slagen är slumpmässiga.
Det var
besinningslöst våld.
Herregud.
Ja, men huggen vållade inte hennes död.
Därför att såren
inte var djupa nog för att nå de viktiga organen.
Hennes död var nog…
…orsakat av hypotermi.
Och finns det spår av…
Nej.
Inget tydligt sexuellt våld.
Hon måste ha försökt att fly, stackare.
Han fångade henne.
Bedövade henne.
Slog henne på ryggen.
Sårade hennes kropp.
Sen lämnade han henne där.
I kylan.
Vid liv.
Men motivet är sexuellt.
Det framgår av snitten på hennes leggings och underkläder…
Han slutade för att han var rädd.
Rädd?
Ja, det här är en oerfaren, osäker man.
Ja.
Men han gjorde det.
Skadan är skedd.
Och det kommer ske igen om vi inte stoppar honom.
Läste ni det här, frun?
Det fanns spår av kalkdamm i lungorna
och järnpartiklar på kläderna.
Givetvis.
Det leder oss tillbaka till byggarbetarnas värld,
till Mapello…
Och kanske Fikri.
Nej. Fikri har inget med det att göra.
En eventuell lösning finns i
de konkreta bevisen.
R.I.S. HÖGKVARTER
God dag, frun. Överstelöjtnant Emiliani, R.I.S.
Godmorgon. Vad har ni fått fram?
Vi har gjort valideringstestet. Resultatet är bekräftat.
Ett främmande dna på Yaras underkläder och leggings.
-Jag är där om två timmar. -Tack.
Som jag sa så hittade vi ett annat dna än Yaras.
Vi vet att det är manligt dna blandat med flickans.
Blod, saliv, sperma?
Varken saliv eller sperma. Troligen blod.
-Han skar sig när han slog henne. -Ja, det är möjligt.
Vi har fler bevis. Vi använder moderna tekniker.
I princip 100 % säkert att han är indoeuropé.
Inte marockan.
Inte marockan eller afrikan. Lokal. Och 94 % chans att han har blå ögon.
I USA hade vi haft en dna-databas,
men tyvärr eller lyckligtvis har vi inte det i Italien. Så vi har dna,
men ingen misstänkt att matcha.
-Vi har en okänd person. -Precis.
Då ska vi kalla vår misstänkte för det, Okänd 1.
Och vi använder Okänd 1:s dna för att komma igång.
Hur då?
Jämför hans dna.
Med vems?
Med allas.
Alla vi kan.
Alla som har haft kontakt med Yara.
Vi skapar en databas.
Ni föreslår alltså en omvänd utredning, frun.
Använda dna:t för att hitta mördaren.
Precis.
Har det gjorts förut? Vad kommer det kosta?
-Ingen har gjort det förut. Det blir dyrt. -Så?
Det betyder inte att det inte kan göras.
Vi har äntligen konkret material att arbeta med.
Vi kan ta prover av Yaras släktingar, bekanta,
de på idrottshuset, skolan,
Mapello-byggplatsen, mataffären och klubben?
Hon fördes inte till Chignolo av en slump.
Utredningens nya linje,
att leta efter mördarens dna i och runtom Brembate,
gav upphov till många tält från Röda Korset och civilförsvaret
för att samla in prover.
Testen bedrivs på frivillig basis för tillfället,
men systemet väcker stor oro.
Debatten rasar mellan de politiska partierna.
Många kritiserar åklagare Ruggeri
för att tänja grundlagens gränser.
Andra hävdar att ett överdrivet försvar av rättigheter
bara kommer att skydda brottslingarna.
Nästa, tack.
Det är inte trevligt.
Kom igen, Guerinoni.
-Damiano? -Hej.
-Var är du nu? -Jag har lämnat salivprov. Äckligt.
-Vart ska du nu? -Jag ska hem.
Hej då.
ROM, ETT ÅR SENARE KRIMINALTEKNISKA HUVUDKONTORET
-Ja, Frk. Crivelli? -Vi har en träff.
Titta på kompatibiliteten.
En match på 50 % mellan två biologiska profiler.
Det betyder att Hr. Guerinoni är släkt med Okänd 1.
Vi närmar oss, alltså.
Jag tror det.
Han är med mig.
Du kan stänga av den.
Den här vägen.
Följ med.
Jag har aldrig träffat Yara.
Ni kan inte åtala någon för att gå på klubb.
Det är inte det.
Vi tror er, Hr. Guerinoni.
Vi vet att dna:t på Yaras kläder inte är ert.
Varför ringde ni mig, då?
Vi ringde därför att ert dna
delvis matchar dna:t till Yaras mördare.
Haplotypen Y,
närmare bestämt.
Hapla…
Jag anar inte… vad det betyder.
Det betyder att ni är släkt.
Nej.
Jo. Ni är släkt på er fars sida.
Några släktingar, kusiner, farbröder på er fars sida?
Jag har tre kusiner,
Vittoria, Paolo och Marcello.
Bör jag ringa en advokat?
Nej, Hr. Guerinoni, ni utreds inte.
Oroa er inte.
Så. Vittoria Guerinoni har bott utomlands i flera år.
Både Paolo och Marcello Guerinoni gav oss salivprover frivilligt.
Och det här är resultaten.
Som ni kan se finns det många matchningspunkter med Okänd 1,
i båda fallen.
Men ingen av dem matchar 100 %.
Vi närmar oss, men det är inte dem.
Nej. Det är inte dem. Ingen av dem eller systern som är kvinna.
Men deras far, Giuseppe Guerinoni,
kan vara Okänd 1:s far.
Deras far kan vara mördarens far,
men mördaren är inte en av de tre syskonen.
Precis. Vilket gör det lite svårt.
-Om inte… -Ja.
Det finns en fjärde bror utom äktenskapet.
Det är precis det jag menar, frun.
Men för att vara säkra behöver vi Giuseppe Guerinonis dna.
Och han dog för 15 år sen.
Okej.
ETT ÅR OCH FYRA MÅNADER EFTER ATT YARA HITTADES
Säg inte så. Det är omöjligt.
Våra barn är Vittoria,
Paolo, Marcello. Det är dem.
Nå, kanske
ett barn från ett annat äktenskap,
från ett tidigare förhållande.
Vilket förhållande?
Min Giuseppe var bara gift med mig.
Och det finns inga andra barn.
Jag förstår.
Nej.
Det är inte sant. Ni förstår inte.
Nej.
Och ni hade fel och nu har ni kommit hit för
att uppröra några arma människor.
-Ni kan inte göra så. -Frun.
Våra laboratoriedata är inte påhittade.
För att vara säkra behöver vi ett dna-prov.
Men vadå?
Vems dna?
Er makes.
Har ni möjligtvis behållit hans kläder?
Här.
Här är de.
Går det bra om dr Prosperi tar en skjorta?
Självklart.
Den är ren.
Jag tvättar allt en gång i månaden.
Tvättar ni allt varje månad, frun?
Självklart.
Vi hittar aldrig något dna här.
Har ni fortfarande kvar er mans körkort?
Ja. Två.
Två, ett vanligt och ett för jordbruksfordon.
Titta.
Betyder det att Giuseppe Guerinoni är Okänd 1:s far?
Bingo.
Jag ville bara säga…
Tack för att ni kom personligen.
Det är min plikt.
-Jag tar det inte för givet. -Varför inte?
Fråga inte.
VILA I FRID
Dna-analyserna av Giuseppe Guerinonis kvarlevor
bekräftar till 99,99 %
att Okänd 1 var hans son.
Ofattbart.
Men med en annan mamma, som inte är Guerinonis fru,
som han har andra barn med.
Enligt dessa resultat är Okänd 1
frukten av en utomäktenskaplig affär av Hr. Guerinoni.
Så för att hitta Okänd 1 måste vi leta efter mamman.
Giuseppe Guerinoni jobbade i flera år som busschaufför
i flera städer runtom i Bergamo-provinsen.
Vi letar nu efter spår av det här förhållandet,
vilket ledde till Okänd 1:s födelse.
Frun, betyder det att ni tänker testa
alla kvinnor i området?
Ja, alla som frivilligt vill lämna ett dna-prov.
Frun, senator Nigiotti har begärt en parlamentarisk utredning
av utredningens enorma kostnader.
Han hävdar att ni inte fått några resultat
och slösat bort hundratusentals euro på värdelös avlyssning.
Som sagt, vi låter vårt arbete svara. Tack.
De säger hon är galen.
Hon är inte galen.
Jag kommer. Fem minuter.
APRIL 2013
EN MÅNAD INNAN FALLET ARKIVERAS
Här. Det här är den sista.
Tack.
Leker ni med figuriner nu?
Snarare Sänka skepp.
Bara att det är jag som sjunker.
Varför säger ni så?
Senator Nigiotti är på krigsstigen.
Domarrådet vill undersöka min utredning.
Borgmästaren i Gorno hävdar att jag har skadat hans stads rykte.
Vad säger distriktsåklagaren?
För att undvika sanktioner från Domarrådet
bör jag frivilligt be om förflyttning.
De trodde aldrig på teorin om Okänd 1.
De tror jag hittade på allt.
Eftersom det inte ledde till något.
Guerinoni, hur långt kom ni med det?
Vi har intervjuat alla.
Kollegor, släktingar, vänner…
Men ingen sa något om denna utomäktenskapliga affär.
Tystlåtna.
De säger att omertà är en grej i söder.
Här, frun. Det här är de sista.
-Varsågod. -Fler värdelösa tester.
Skattebetalarnas pengar bortkastade. Det är åtminstone över nu.
Varsågod. Anonyma brev,
klärvoajanta, medium,
galningar.
Olika brott vi uppdagade under avlyssningarna.
Och så klart, det satanistiska spåret, det hör till.
Jag förstår inte, frun.
Så ni kan hjälpa den som ska efterträda mig.
Varför säger ni så?
Jag säger bara som det är.
Ruggeri är en idiot. Hon misslyckades. Någon annan tar hand om det här.
Förutsatt att de kan hitta något. Vi har ont om tid nu.
Fallet arkiveras snart.
Min farfar brukade berättade en historia jag gillade.
Tre malar
undrade vad ett stearinljus var för något.
Den första sa: "Ljus."
Den andra sa: "Eld."
Den tredje undersökte men återvände aldrig eftersom den brann upp.
Ni förstår frun, vi kan aldrig veta sanningen.
Tack, men jag förstår inte
hur det ska hjälpa mig.
Motbevisa det.
Vänd på de gamla historierna.
Ni klarar det säkert.
Avgå inte, frun. Låt dem sparka ut er.
Låt oss se om de vågar göra det.
-Lyft armarna. -Okej.
Ursäkta, åklagare Ruggeris kontor?
Korsa gårdsplanen. Där finns en hiss. Andra våningen.
-Tack. -Ingen orsak.
Varsågod.
Nej, professor Previdere. Hjälp mig att förstå.
Jag ska förklara.
Ni skickade några prover till oss också.
Till halva Italien.
Ja, men en av mina forskare,
Pierangela Grignani, som för övrigt
är färdig med sin praktik men som fortsätter att komma till labbet,
har gjort en intressant upptäckt. Här.
Det handlar om en allel i Okänd 1:s dna.
-En allel? -Ja, en allel är en variant av en gen.
Frk. Grignani gjorde en djupanalys av Okänd 1:s nukleära dna
och uppdagade en variant som inte är vanlig bland människorna här.
Och den finns inte i faderns, Giuseppes profil.
Han har alltså fått det från sin mor.
Har jag förstått det rätt?
Har ingen letat efter allelen tidigare?
Nej, därför att varianterna är otaliga,
men nu kan vi genomsöka dna-proverna
mycket snabbare och jämföra dem, förstår ni?
Och tjejen hittade den?
Efter att hennes stipendium var slut?
Detta är Italien, frun.
Professorn har skickat resultaten.
Ja?
Labbet jämförde flera kvinnors genetiska profil.
En av dem, för alla 21 autosomala markörer,
delar samma allel som Okänd 1.
Hon är hans mamma.
Ja. Det är en träff på 99,99 %.
-Vi hittade henne. -Vi har henne, Letizia.
Tre veckor innan fallet arkiveras.
Det här är mamman.
Ester Arzuffi, Hr. Bossettis maka, tre barn.
Den yngsta bor utomlands och så är det tvillingarna.
En är kvinna,
den andra är Massimo Giuseppe Bossetti, 41,
bosatt i Mapello, snickare.
Det förklarar järnpartiklarna på kläderna
och kalken i hennes lungor.
Märkte ni att mellannamnet är Giuseppe, som Hr. Guerinoni?
Döpt efter sin riktige far.
Och hans genetiska profil ger 94 % chans för blå ögon, enligt R.I.S.
Som Massimo Bossettis.
-Han övervakas. -Vi får vara försiktiga.
Om han är Okänd 1, har han varit på sin vakt i fyra år.
Vi kollar hans samtal för att se var han var den 26 november 2010.
Under tiden avlyssnar vi honom.
Om det är han så kommer han inte undan.
Är ni här för att läsa av mätaren?
-Kom in. -Ursäkta.
Kom in. Jag ska visa er. Kan ni stänga dörren?
-Okej. -Tack.
Så, mätaren är här.
Ärligt talat så fungerar allt bra.
Vi kollar upp det.
Då lämnar jag er ifred.
-Jag är där inne om ni behöver mig. -Okej, tack.
SOLARIUM
Enligt experterna är Hr. Guerinoni biologisk far till mannen
vars biologiska spår återfanns på Yaras underkläder och leggings.
-För kriminalpoliserna är Guerinoni… -Nu tror jag de tar honom.
Den jäveln.
…en möjlig ledtråd till att hitta den som mördat
den 13-årige gymnasten från Brembate di Sopra.
Idag har en ny bit lagts i pusslet i det dramatiska fallet…
Okej, jag går och lägger mig.
Kommer du?
Inte än. Jag har saker att göra.
Det är jättesent. Vad är det du ska göra?
Inget egentligen. Gå du.
Se till så du inte väcker barnen.
Visst.
Böj. Sträck. Öppna. Stäng.
Böj. Sträck. Plié.
Byt. Uppåt. Plié. Byt.
Nu. Bakåt. Uppåt.
-Stopp. De kan bättre. En gång till. -Ursäkta mig. Vänta lite.
Sju, åtta.
Förlåt att jag stör, frun. Det är Garro.
Ja, Garro, jag ser det på numret.
-Ja, naturligtvis. -Berätta.
Jag ville bara säga att vi har Bossettis samtalslistor.
Brembatemasten registrerade hans telefon den fredagen vid 17:45,
den som är närmast idrottshuset.
Därefter var hans mobil avstängd fram till klockan 07:00.
Hallå, frun? Hörde ni vad jag sa?
Ja, jag hörde. Tack. Jättebra.
Det är mitt jobb.
Hej då, kommissarien.
God dag. Legitimation, tack.
Det är en rutinkontroll. Vi måste ta ett alkoholtest.
Blås i denna, tack. Så där, ja.
Långsamt.
-Kan jag vänta i bilen? -Ja, ni kan vänta i bilen.
Vi har dna-testet.
Bossetti är Okänd 1.
Det är en 100 % träff.
Här är häktningsbeslutet.
Överlagt mord,
under grymma omständigheter.
Skynda er, innan pressen hinner dit.
Vi skyndar oss.
Gå, annars springer han ditåt.
Han kommer inte undan.
-Se upp, han kan springa ditåt. -Han kommer inte undan.
Kom igen.
Ditåt. Du måste gå ditåt.
Massi! Har du kontroll?
Maura. Vi har gripit en man.
-Han heter Massimo Bossetti. -Va? Bossetti?
Jag känner honom inte. Aldrig hört talas om.
En byggarbetare från Mapello.
Han jobbar på samma plats som din man.
Kanske visste han vilka ni var
och kände Yara.
Kanske erbjöd han henne skjuts.
Maura.
Är du ensam?
Är det någon där? Din man?
Nej, det går bra.
Men är ni säker?
Det är hans dna, 100 %.
Förlåt för att ni fick vänta så länge.
Varför gjorde han det?
Vem är han?
Ett steg i taget. Vi ska få svaren.
Min klient åberopar sin rätt att tiga.
Det är hans rätt.
Detta påstådda "perfekta bevis",
dna:t som ska sätta dit Hr. Bossetti är bristfälligt.
Det saknar mitokondriella element. Det bör ogiltigförklaras.
Tillvägagångssättet är oacceptabelt,
eftersom vi lever i ett rättssamhälle och inte i en polisregim.
Rättegången återupptas i Bergamo idag.
JULI 2015 - 4 ÅR OCH 7 MÅNADER EFTER YARAS FÖRSVINNANDE
Ska vi äntligen få veta sanningen? Är Hr. Bossetti skyldig?
Det här är frågorna som allmänheten har ställt i fyra år
och som äntligen kanske kan besvaras.
Tyvärr har vi inga bilder att visa. Domstolen, som leds av domare Bertoja,
håller rättegången bakom stängda dörrar efter incidenter med allmänheten.
Endast några få journalister och närmaste släktingar får närvara.
Varför blev ni rädd när polisen kom för att hämta er?
De dök upp plötsligt och behandlade mig som en…
en knarklangare.
Jag vet inte, de gav mig ingen förklaring. Inget.
Sedan den dagen jag blev arresterad
har jag undrat vad anledningen är.
Varför åkte jag fast i det här?
Jag har inte gjort något, som ni vet.
Nej, Hr. Bossetti.
Vi är övertygade om motsatsen.
Om ni är här, är det på grund av starka bevis mot er
och även för att en domare ansåg
att bevismaterialen var tillräckliga för åtal.
Visa mig de rikta bevisen, då.
Ni kan alltså inte berätta varför ert dna
hittades på den här flickans kläder?
Inte alls.
Jag sa ju att mina verktyg blev stulna.
Det måste ha hamnat där för att rånaren dödade henne.
Låt mig påminna er om att ert dna
hittades på flickans underkläder. Det orsakades inte av ett verktyg.
Jag invänder mot frågan, fru ordförande.
Förhör åklagaren den tilltalade
eller presenterar hon sin egen slutsats?
Fru åklagare, vänligen omformulera er fråga.
Den 29 maj 2014 var ni inte på byggplatsen.
Ni var hemma.
Minns ni vad ni gjorde den morgonen?
Jag minns inte om jag var hemma
den 29 maj.
Men…
Jag ska hjälpa er. Vid 9:55 hittade våra analytiker,
inte bara en utan fyra konsulter,
den här sökningen på er dator:
"tjejer med rakade vaginor."
Jag vet inte.
Jag anar inte.
Jag antar att min fru sökte på det. Ibland gör vi det tillsammans.
Den gången var det nog hon. Det är väl inte ett brott?
Nej. Det är det inte.
Men ni, Hr. Bossetti, var hemma vid 9:46,
för ni ringde Hr. Andreoli med er mobil
som registrerades vid mobilmasten i Terno d'Isola, på Carboneragatan.
Därefter, vid 9:55, nio minuter efter att samtalet avslutats,
hittade vi en Google-sökning: "tjejer med rakade vaginor."
Hur kan ni se att jag var hemma utifrån min mobil?
Kan ni se att jag var hemma från min mobil?
Ja.
Vid 9:46 var ni hemma, Hr. Bossetti,
eftersom mobilmasten närmast ert hem registrerade er.
Jag invänder, fru ordförande. Jag förstår inte vad dessa intrång
i den tilltalades privatliv har med mordet att göra.
Protesten avvisas. Ni kan fortsätta, fru åklagare.
Er fru var inte hemma,
för vid 11:19 skickade hon ett meddelande till er
och till en klassrepresentant på era barns skola,
registrerat av mobilmaster långt ifrån ert hem.
Allt finns här, svart på vitt.
Därefter ringde hon er medan hon fortfarande var ute,
vilket kopplades till mobilmasten i Ponte San Pietro.
Er fru berättade att hon var hos frisören
och allt överensstämmer.
Så det söket, Hr. Bossetti, gjorde ni på egen hand.
Verkligen inte.
Jag kunde inte ha gjort det. Jag vet inte hur man gör.
Ni vet inte hur man söker på Google?
Till och med jag kan det och jag är usel på IT.
Jag vet att ni inte tror mig.
Ingen tror er, Hr. Bossetti, det är inte bara jag.
Vi gör det. Ni är den enda som inte gör det.
Förlåt mig. Försvarsadvokaterna tror er.
Nej, många andra gör det också.
Överste Vitale. Vi har sett videon tusentals gånger.
Det visar sig att endast en av lastbilarna faktiskt är Bossettis.
Det är inte bara en.
Överste, att lägga en bildruta av Bossettis lastbil till en annan
är som att jämföra äpplen och päron.
Distriktsåklagaren har godkänt videon
för att uppfylla begäran om att klargöra omständigheterna.
Vad menar ni, överste?
Att den skapades i kommunikationssyfte.
Mitt kontor satte ihop bilderna, inte för att bevisa ett påstående
men för att beskriva en teori.
-Mina damer och herrar, videon. -Nej, fru ordförande.
Den här videon ingår inte i rapporten vi lämnade in.
Så?
Så den kan inte visas i rätten eftersom den inte är med i akten.
Ni skapade den. Den är ett av era dokument.
Med ursäkten att visa er teori
har pressen spridit den som om den vore sann.
Därför har den inte registrerats.
Fru ordförande,
jag ber att videon till pressen görs tillgänglig för domstolen.
Ingår den inte i R.I.S.-rapporten är vi inte intresserade.
Fru ordförande, detta misstag går till rättshistorien.
Videon skapades genom att sammanfoga bilder av allmänna Iveco-bilar
i mediasyfte.
Det är en skam. Det ger mig avsmak att tänka på det.
Det räcker, herr försvarare. Avrunda.
Jag har sagt mitt.
Var det din svåger den gången också?
Vi har alla redogjort för den 26:e.
Men inte du.
Du sa aldrig vad du gjorde den kvällen.
Och du kom hem sent.
Inte så sent.
Men sent nog.
Och du sa aldrig vad du gjorde.
Hur ska jag komma ihåg det, Mari?
Hur ska jag minnas en slumpvis dag av mitt liv
då ingenting alls hände?
Vad ska det betyda?
Att du inte heller tror mig?
JUNI 2016
FÖRHANDLINGARNAS SISTA DAGAR
Den kvällen tvingade eller övertalade Hr. Bossetti flickan,
som han tidigare sett i Brembate, att kliva in i hans skåpbil.
Antagligen försökte han att våldta henne.
Yara kämpade emot med det lilla hon hade av krafter.
För även om hon var idrottare
var hon fortfarande bara ett 13-årigt barn.
Inget av det här är sant.
Tystnad, tack, annars måste den tilltalade föras bort.
Fortsätt, fru åklagare.
Han drog henne genom fältet,
fullt medveten om att ingen skulle hitta henne där.
Hon slogs med ett trubbigt föremål
och när hon var medvetslös sårade och lämnade han henne där
för att frysa ihjäl.
Alla skador påfördes medan hon levde.
Såren var inte tillräckligt djupa för att döda, men heller inte ytliga.
Ett snittade hennes halspulsåder. Ett snittade luftstrupen.
Hon måste ha kämpat efter luft samtidigt som hon blödde.
Där låg hon, ensam i mörkret.
Hon måste ha varit rädd. Hon måste haft ont.
På en mörk, okänd och kall plats.
Professor Previdere, från universitetet i Pavia,
genetikern som identifierade den perfekta träffen
mellan Okänd 1 och Massimo Bossettis dna,
gav oss ett mycket tydligt exempel.
Med tanke på att det bor sju miljarder människor på jorden
skulle det krävas så många som 330 miljarder världar
som vår för att hitta en annan person med samma dna-egenskaper.
Analysen uppvisade ett flertal järnpartiklar på Yaras kläder,
i storlek från en till trettio mikrometer.
Dessa partiklar finns på platser där järnmaterial bearbetas.
Så vi undersökte sätena i Bossettis lastbil
och på ryggstödet och på alla tre passagerarsäten hittade vi
otaliga mängder av sådana partiklar i alla de sex proverna.
De försvårande omständigheterna är: tortyr och grymhet
mot ett obeväpnat offer.
Att ha dragit nytta av tidpunkten och handlat i skydd av mörkret
och även platsen, att ha handlat på ett avskilt fält
och i synnerhet av en person som bevisligen är en vuxen man
mot en tonåring på 13 år, vilket gör det svårt att försvara sig.
På bakgrund av dessa skäl
begär vi livstids fängelse,
med sex månader i isolation.
Ordning, tack!
Ordning i rätten!
Domstolen.
"Idag, den 1 juli 2016,
i det italienska folkets namn, förklarar assizedomstolen,
enligt artikel 533 och 535 i straffprocesslagen,
den tilltalade Bossetti Massimo
skyldig till mordet på Gambirasio, Yara,
och dömer honom till livstids fängelse."
Rätten ajourneras.
Den 17 juli 2017 bekräftar appelationsdomstolen den fällande domen.
12 oktober 2018
bekräftar högsta domstolen M. Bossettis fällande dom.
Trots domen slutade M. Bossetti aldrig att hävda sin oskuld.
I november 2019 begärde försvaret tillgång till fynden
för en ny utvärdering, men fick avslag.
Den 11 januari 2021 begärde högsta domstolen en ny förhandling
av assizedomstolen för analys av fynden.
Den 3 juni avslog assizedomstolen
försvarets begäran om tillgång till fynden.
Undertexter: Malin Knutsson