Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ALEMANYA, PRIMAVERA DEL 1945
És allà!
Així!
Apa.
Ara disparem de debò.
Merda!
Correu! Agafeu aquest malparit!
Vosaltres, per fora!
Continueu!
Ja et tinc, soldat.
El vull viu.
La nostra missió pot esperar.
Sergent…
Desertar és de traïdors.
És una traïció al Führer i a la pàtria…
Traïció.
"Polònia, França, Itàlia, Rússia." Has voltat força, tu.
Hòstia, Köhler. Ves amb compte, carallot.
"La Creu de Ferro."
"La Insígnia de Destrucció de Tancs."
La Insígnia del Combat Tancat.
La cara sembla esculpida en marbre per Arno Breker.
Té sang ària a les venes i el cor d'un covard.
Ets una vergonya.
Per què has traït la pàtria?
Jo no volia aquesta guerra.
Ningú m'ho va preguntar.
Em van embotir en aquest uniforme però he lluitat igualment.
Sis anys seguits, sense sentit.
Estic tip d'aquesta bogeria.
A tots ens han fotut una pallissa i sí, ara estem agenollats.
Però no ens han tombat.
Ens aixecarem i contraatacarem.
Ho duem a la sang!
Lluitem, sofrim, sagnem i morim.
Però som una nació de guanyadors.
Una nació d'assassins.
Ets un paio dur de collons. Ho admeto.
No et trencarà el coll de patac.
Hauràs de patir una mica més.
Quan t'hagis pixat i cagat als pantalons
i et pengi la llengua de la boca com un drap brut,
t'alegraràs de poder dinyar-la.
Dörfler, tros de desgraciat!
Estem preparats.
- Ja podem anar a buscar l'or. - A la fi!
És el papa!
Papa, vine amb nosaltres!
No, Karl, no pot. El papa s'ha de quedar aquí.
Ha de cuidar la Lottchen.
- A reveure. - Mare, Karl! Espereu-me!
Lottchen…
Papa?
Papa, no em deixis sola.
AQUÍ DESCANSA EN FRIEDHELM MOSNER, EL NOSTRE FILL ESTIMAT.
Soldats!
FONDA DEL PRÍNCEP "RUDOLF"
Pare, hi ha soldats!
Aquí al poble? Brigitte, han arribat els americans!
No, pare. Són dels nostres. Crec que són de les SS.
Com?
Redeu. Agafa el retrat de les golfes i torna'l a penjar.
No soc la teva minyona, Robert.
Elisabeth…
Em dic Elsa, soldat.
Ep! Deixa-la anar!
No passa res, Paule.
És el meu germà.
La pasta t'anirà bé.
L'ha preparat l'Elsa.
En Paule té un do especial.
Ets forçut, com Gustav, el mariscal de l'Imperi.
Era el nostre bou.
Ara et podem lligar a l'arada.
No em sembla bona idea. Ara has de descansar.
Deus tenir fam, soldat.
Em dic… Heinrich.
Heil Hitler!
Tinent coronel!
Robert Schlick.
Alcalde i líder del grup local, a les seves ordres.
Johannes Löwenstein.
Li sona aquest nom, alcalde?
Sí, era un jueu que vivia al poble.
La seva família hi vivia.
En Löwenstein vivia a Essen, però els venia a veure sovint.
Dugui'ns a casa dels Löwenstein.
Però ja no hi són.
Em complau dir-li que no hi ha jueus des de novembre del 38.
Porti'ns a la casa.
Com vostè digui.
Acompanyi'm pel nostre bonic poble.
Era una casa bonica. Va cremar la mar de bé.
Va ser després de fer fora aquella xusma jueva.
Qui juga amb foc…
Què va passar amb els objectes del jueus? Se'n van endur cap?
Vam deixar que s'emportessin una mica de roba i prou.
Van saquejar la casa?
En Möller es va endur alguns mobles
i algunes dones van agafar plats i roba de llit.
Però res més.
Ianquis volant baix.
Fa dies que volten per aquí com mosquits. Cada cop n'hi ha més.
Ja se'n pot anar.
- Si el necessito, el cridaran. - Serà un plaer, tinent coronel.
Li volia dir que porto la fonda del Príncep "Rudolf" que hi ha al poble.
Tot i que no tenim gaire cosa,
ho compartirem de gust amb vostè i els seus homes, tinent ge…
- Evidentment. - Sí.
L'haurem de regirar pedra a pedra. Serà una feina bruta.
Si s'ho hagués pres amb moderació,
aquest jueu ens hauria dit on l'amagava.
Volen l'or.
- Digues-m'ho, Robert. - Que sí.
Marxem d'aquí. Podem començar de zero en un altre lloc.
I com et creus que ho aconseguirem? No és tan fàcil com sembla.
Jo tinc canalla.
Sí. És curiós, perquè no tens collons.
Sonja!
Per què m'ajudes?
Perquè odio aquests nazis de merda.
Van pelar el nostre pare.
El van arrestar fa dos anys per fer declaracions subversives.
No ha tornat.
La gent que el va delatar ens va fer fora de la granja.
No volia que es fixessin en en Paule.
Perquè soc molt ben plantat!
Sí. Som aquí des de llavors.
Ja no tens gana per culpa meva, oi?
- El pare explicava acudits d'en Hitler. - I tant!
Au, Brigitte. Espavila't. Aquests senyors tenen set.
Posa-t'hi tu.
"Estimada puta americana…"
- A veure. - A què ve això, cabró?
Què? Per unes mitges de niló qualsevol faria una mamada.
Controlin-se, senyors.
No té res més bo que aquesta gasòfia?
Em sap greu, sergent.
Nosaltres també estem farts de menjar naps.
Per algú que es mor de gana, el seu fill fa bona cara.
- Doncs sí. - Digues.
Un noi cepat com tu,
per què no és al front defensant la nostra pàtria?
Micha, a la cuina a pelar patates.
Ordeni que aconsegueixin menjar a tots els corrals demà al matí.
Ens calen provisions de seguit.
Qui sap quan en podrem aconseguir més.
Heil Hitler.
Tres cerveses.
Ara aquesta fonda és el meu quarter general.
Es nega l'accés als civils.
Guaita.
Crec que allò és Dresden.
Merda. La meva tieta hi viu.
Qui matina, fa farina!
Parlant de l'or…
Aquell desfigurat no es deu pensar que l'hi durà al Führer, oi?
Un segon.
He reunit tothom amb prou forces. Estem avançant molt.
No podem perdre el temps.
Els francesos han creuat el Rin
i els americans s'atansen des del sud i l'oest.
Tinent coronel!
Què?
Creu que podrem traspassar les línies enemigues?
Ja trobarem la manera.
Els meus homes estan esgotats.
Recobraran les forces a la fortalesa alpina.
Allà estarem rodejats, com a les muntanyes.
Posa en entredit el Führer, sergent?
- Ja no confia en la victòria final? - No…
O potser es planteja desertar?
Com aquell soldat.
És clar que no!
Victòria…
o mort.
No hi més opcions.
Li havia ordenat que aconseguís provisions.
Rogge, endavant. Busca provisions.
Se n'encarregarà vostè mateix.
- No val més que em quedi a… - És una ordre, sergent!
A les seves ordres!
Ets un tresor, Rita.
Bon dia.
Me n'he d'anar.
Et calia una bona dormida.
I també un bon esmorzar, és clar.
En Paule ens durà ous frescos.
No cal.
Per què tens tant pressa?
He de marxar.
Has de recuperar les forces.
Gràcies.
M'aniria bé una mica d'ajuda.
La meva dona i la meva filla van morir en un bombardeig a Hagen.
L'Elisabeth estava de set mesos.
La Lottchen es va salvar.
Em van escriure els veïns que la van acollir.
Llavors, val més que et canviïs de roba.
O et penjaran a la primera cantonada.
Elsa, ve gent! Un camió!
Les SS.
Són els mateixos?
Sí.
Krause, Niemann, agafeu les bèsties.
Sí, senyor!
Vine cap aquí, tu.
Cloc, cloc, cloc. Cap aquí. Va!
Que imbècil.
Agafa el pollastre dels trons, Niemann!
Què es pensen que fan?
Agafem provisions per a les tropes. Hi tens res a dir?
Així, Niemann. Pispapollastres.
Però no els agafeu tots. Hem de viure d'alguna cosa.
Tu sí que ets perillosa, oi?
Paule.
Per què maten els animals? Això no ho poden fer.
No tinguis por.
Marxaran de seguida.
Em pensava que ja havien eliminat aquests paràsits.
- No podeu matar els animals. - Tu calla, retardat.
No soc cap retardat.
- Qui més viu aquí? - Ningú. El meu germà i jo.
I les tres tasses?
Mon germà no beu dos cops de la mateixa tassa.
És un retardat.
El succedani de cafè fa mania.
Donaria el que fos per tastar un cafè de debò!
No tens marit, tu?
El meu promès és a la guerra.
Ah sí? Quan t'ha escrit per últim cop?
Ja fa temps, oi? No tornarà.
Ho saps tan bé com jo.
Fa patxoca.
Però ara ja és sota terra.
Torna-me'l.
Vine a buscar-lo.
Elsa!
Vinga, fote'l fora d'aquí!
Mentidera desgraciada!
Queda't fora, infrahome.
No, no.
No et quedis palplantat com un idiota! Agafa aquesta porca!
- Dörfler, això no està bé. - Vinga, tio.
Prou!
Deixa'm anar, fastigós!
Nois, pareu, per favor.
Au va, fa segles que tampoc no folles.
Però em toca a mi primer.
- No som l'armada vermella. - Tu calla, cagat de merda!
- Si corre la veu, ens afusellaran. - Et mataré jo a tu!
Te. Imagina't que és ell.
Treu-te les calces llargues.
Quin mal!
Què passa allà dins?
Merda.
Hòstia!
Paule.
No passa res.
Tranquil.
Gràcies per la roba.
Aquests cabrons fan vacances a Sonnenberg.
Es deia Hans.
Ens coneixíem des de petits.
Hem de marxar.
Ens hem d'endur la Rita!
Ara, no.
Podem passar la nit aquí.
- Passa res? - Hem de tornar.
No podem tornar.
Però he de munyir la Rita o cridarà.
Deixa aquella vaca ruca!
La Rita no és ruca. Tindrà un vedellet!
Ens volien matar. No ho entens?
Apa. Ja no et calen més punts.
- Com s'ha pogut salvar el soldat? - Ni idea.
La pagerola li ha degut tallar la corda.
- L'hi he d'embenar. - A prendre pel cul.
Té més ferides?
No.
No es preocupi.
Demà al matí aniré a la merda de granja.
Per deixar que s'escapi per tercer cop?
Enxamparé aquell cabró.
Vinga, Paule. Menja una mica.
Descansa.
Va tot bé?
En Paule enyora la vaca.
Volia saber si tu estàs bé.
Sí, tot bé.
Gràcies.
Només he vist ma filla un cop des que va néixer.
No té ni idea de qui soc.
Potser estarà més bé sense mi.
Em prens el pèl?
Travesses boscos durant setmanes i ara t'acolloneixes?
Per això et vaig tallar la corda? Me la vaig jugar per tu.
Escolta… Ets viu gràcies a la teva filla.
Segur que ets bon pare.
Elsa?
Tot va bé, Paule.
Què fas?
Res. Ves a dormir.
Bon dia.
Encara ets aquí assegut?
He tancat els ulls un instant.
Parpellejaves?
Ha dit res en Paule?
Encara no.
Paule? I el meu cafè?
Paule?
Merda.
Hem de marxar corrents, Rita.
Mira com corre.
Mireu, aquell retardat.
On són? I el soldat?
- Els he fet desaparèixer. - Retardat.
Ja el pots matar, Dörfler. Aquest no cantarà.
Rita!
Carregueu la carn al camió. I la vaca, també.
Avui soparem gulash.
Rita…
Paule!
El traurem d'allà.
Hem buscat per tots els racons, però l'or no hi és.
- Que vingui l'alcalde. - Sí, senyor.
Ja ha trobat l'or?
Què és, allò?
El germà de la pagerola.
I el soldat?
- Ni rastre. - Tinent coronel…
Tinent coronel, en què el puc ajudar?
On és l'or?
Quin or?
El jueu Löwenstein volia pagar perquè el deixessin anar.
- Del camp de concentració. - No sé res d'això.
Sabem que el jueu va amagar una capsa amb 31 barres dins de casa seva.
Tots els residents d'aquest cau: a la plaça de la vila.
A les dotze en punt.
Preparats…
NO SOC DIGNE DE VIURE
- Sieg… - …Heil!
No els miris.
Au va, passa.
Per l'amor de Déu, alto!
"No soc digne de viure"?
Tothom és digne de viure.
Vostè, aparti's!
El teu Jesús, capellà, era fill d'una puta jueva
i no et protegirà.
Què li pensen fer?
- Hi ha cap altra entrada? - Per allà.
Tu, el de la cas, fora!
- Al mercat. - Elsa?
Tenen en Paule.
Vinga, ràpid!
Què passa?
Acompanyi'ns.
Vinga, ràpid!
Saps fer un nus per a la forca, no?
A veure si t'arrenca el cap o et queda penjant.
Senyores i senyors, els presento… el geperut de Sonnenberg!
El geperut tenia gepa, babau!
Corre!
"No soc digne de viure"?
Ara sabreu qui és l'indigne, aquí!
Ràpid! Busqueu un altre lloc.
S'han endut en Paule a dalt.
No em deixeu aquí!
El meu rifle!
Va, Köhler, a veure què has après a l'Escola política nacional.
Som-hi, endavant!
Ara us ho ensenyaré. I tant!
Ara qui és el retardat, eh?
Paule!
Elsa?
No!
Paule!
Paule…
Hem de sortir d'aquí.
Me l'enduc jo.
Digui'm on és l'or del jueu
o començo a pelar-ne un rere l'altre fins que m'ho digui!
No, per favor!
- Pelaré el desgraciat del seu fill! - Elsa.
- No, sisplau! - No!
Elsa, no!
No dispareu!
El soldat!
Endavant, bordegassos!
Ha pujat corrents! Vinga, entreu!
- Sí! - A dins!
Va, liquideu-lo!
Vigileu!
No sento res.
- Va, pugeu! Vinga! - I l'Schröder?
Soldat!
La pistola!
Soldat! Què passa? No et queda munició?
Està atrapat.
Vinga, agafeu aquest malparit!
Mou el cul, covard de merda.
El veus enlloc?
Collons!
A la merda!
Hòstia!
Entra a la casa! Enxampeu-lo!
Hola, soldat.
Soldat!
A cobert!
Vinga! Tots cap aquí!
Va, mandrosos de merda!
Vosaltres dos, cap allà!
Tu, vine amb mi!
Busqueu per tot arreu. Aquell paràsit deu ser per aquí.
Mare de Déu.
Ja hem buscat als graners i no hi és.
Barreu els carrers perquè no fugi pels camps.
Sí, senyor.
- Vine amb mi. - Sí, senyor.
Espero que així s'aturi l'hemorràgia.
Gràcies.
Vostè és soldat?
Ho era.
Els meus fills.
Van matar en Friedhelm a Itàlia i en Peter, a Stalingrad.
Irmgard?
Esperi's.
On eres? T'he buscat per tot arreu.
Què ha passat?
És en Heinrich. Volia ajudar l'Elsa a salvar el seu germà.
He enterrat en Paule.
I l'Elsa?
Les SS se l'han endut a la fonda.
Quiet.
Val més que no forci la cama.
Podria tornaria a sagnar. Ara ha de descansar.
Sap què volen les SS?
L'or.
Són aquí per l'or.
S'ho prenen seriosament.
És una situació complicada.
Ja els heu vist. Volien pelar a tothom, sense excepció.
I ara què farem?
Ets boig. No he fet això per perdre-ho tot.
Robert, la guerra s'acabarà aviat i serem rics.
Volien disparar el meu fill. Hem perdut el control.
Robert, espera't!
Has de tancar la boca, sents?
No ho enteneu perquè no teniu família!
Queda't aquí i tingues la boca tancada!
Robert, ens ens sortirem!
Ja és massa tard.
Però què feu? Jugueu a vaquers i indis sense la Sonja?
Com als vells temps? Mai m'hi deixàveu jugar.
No cal fer-lo patir gaire estona.
Dona-me-la.
Sisplau, Wilhelm!
Apa.
I ara, què?
Ara anem a buscar l'or.
…han arribat a les afores de la capital.
Ara Berlín és a primera línia del front.
Defensors de Berlín,
les vostres mullers, mares i infants estan pendents de vosaltres!
Per què no t'ho menges?
La carn és molt tendra.
Devia ser una vaca molt feliç.
- Hofer. - Sí, senyor.
Endugui's això.
Esperi's.
Això, també.
No has de tenir por de mi.
Em recordes una noia que vaig conèixer.
La vaig estimar molt.
Però no podia ser la meva muller.
La Rebecca era jueva.
No em podia quedar amb ella.
Li vaig clavar un tret.
No volia que se l'enduguessin a un camp.
Jo volia…
…que s'acabés ràpid.
Però t'ho compensaré.
No et deixaré mai.
Et protegiré per sempre.
Vine amb mi…
…Rebecca.
Els Löwenstein eren els únics jueus dels poble.
Eren una família molt maca.
La gent els va començar a odiar.
L'alcalde era qui s'esplaiava més a les reunions de vila.
Havíem de "complir el nostre dret com a nacionalsocialistes".
"Aquí no pinta res aquesta xusma jueva".
…criden a lluitar contra Alemanya per liquidar els soldats alemanys.
Exacte!
Per això, exigeixo venjança per en Rath!
Venjança per en Rath!
I la tardor del 1938, poc abans del pogrom de novembre,
en Johannes, el fill gran, va tornar al poble. Vivia a Essen.
S'havia casat amb la filla d'uns mercaders rics d'aquí
i es va fer càrrec de l'empresa.
I a la Nit dels vidres trencats…
Sortiu! Fora! Fa massa temps que ompliu el nostre poble de ferum!
El vostre poble? Els meus ancestres el van construir.
Se n'havia oblidat, senyor Robert Schlick?
No us entenc.
Si no us hem fet res.
Vosaltres vau matar Jesús!
Colla de merdosos! I tant que sí!
Des de quan et preocupes per Déu, Wilhelm Reinkober?
Fa anys que no et veig a l'església.
M'importa el benestar dels alemanys.
Exacte. Moriràs, jueu!
En Johannes sabia que als jueus els esperava una desgràcia.
Ell i la dona es van vendre l'empresa
i volien marxar a Palestina amb els Löwenstein a l'exili.
Però… els seus pares no els volien acompanyar.
S'hi van negar.
Això era casa seva.
Eren alemanys.
Porca jueva!
T'has tornat boix? Què fas? Per l'amor de Déu!
L'or devia provenir dels guanys de la venda de l'empresa.
La colla enfurismada no se'n va adonar,
excepte la Sonja i la resta de pocavergonyes.
Espera!
Com és possible?
Ha vist mai algú obsedit per matar?
Fa sis anys que lluito.
Jo estava obsessionat per matar.
Mor, desgraciat!
Estava paralitzat.
No em podia creure que allò passés de debò.
Ningú va tornar a parlar d'aquella nit.
És com si mai no hagués passat.
Com si els Löwenstein no haguessin existit.
Corrien rumors que van arrestar en Johannes i la dona
abans d'embarcar cap a Palestina.
Això explicaria perquè les SS van regirar la casa esfondrada dels Löwenstein.
I l'or?
El van amagar l'alcalde, en Reinkober i en Wirtz.
Potser esperaven que tot es calmés, però va esclatar la guerra.
- I ara les SS trobaran l'or. - No pas.
No és possible.
Allà…
…no hi ha res.
Llavors on és?
Què passa? Creus que el va agafar algú de nosaltres?
Digue-m'ho tu.
En Robert. Només podia ser en Robert.
I ara és mort.
On és l'or?
Veus fantasmes.
Ah sí? D'on vas treure els calés per arreglar-te la teulada?
Ja hi tornem a ser? Què passa? Potser el tens tu, no?
Deixa'm anar, desgraciat!
Calla, esguerrat merdós!
Imbècil. Torna'm la cama ara mateix!
Espera! Hi ha alguna cosa!
Què hi ha? L'or?
"No robaràs."
"No mataràs."
El capellà dels collons.
On és l'or, ara?
A l'església.
No volíem que caigués en mans dels assassins.
Ensenyi'm on és l'or.
Què vol fer?
Donarem a les SS el que volen.
Si la gent sabés el que tenien davant mentre pregaven…
Què fas al terra?
Se m'ha caigut l'anell. Em va una mica gran.
Ja te'l faran més petit.
Això que m'has dit, era de debò?
El què?
Que sempre em protegiries.
Fins al final dels nostres dies.
Gràcies.
Què has fet?
Estimava el meu germà, cabró.
Apa, que dormis bé, eh?
Ni de conya! Traurem el capellà del llit.
No farà falta.
No el matis d'una pallissa. Ens serà útil.
Aquest aguantarà. Oi, capellà?
Tingui.
- Aquí el té. - Gràcies.
Merda!
Els ianquis han creuat la línia defensiva. Arribaran aviat.
- No marxarem sense l'or. - Ja saps que hem perdut la guerra.
Què faig? Mentre aquell boig vestit d'escura-xemeneies mani…
A terra!
Ei! Els de dins!
El soldat dels collons.
Què vols?
La noia.
A canvi, us donaré l'or.
Té l'or.
No fotis.
Ara la vaig a buscar!
Fes via.
Tinent coronel!
Tinent coronel! El soldat és aquí!
Té l'or!
Tinent coronel?
Què passa?
Merda.
On para en Von Starnfeld?
Aquell covard de merda s'ha empassat cianur.
- Insistia en la victòria final. - Cabró.
- I la noia? - Ha tocat el dos.
I ara, què?
Ara mano jo.
On s'ha ficat la noia?
És amb mi!
Ara surt!
Quiet!
Que surti sola.
Au fot el camp, pagerola.
Corre, Elsa. Afanya't.
La jaqueta!
A terra!
Braun? Què fa, aquest?
Ni idea.
Cobreix-me.
Entesos.
Gràcies a Déu!
On és en Heinrich?
- Per què? - Els volia pagar perquè t'alliberessin.
He sentit una explosió i trets.
He de tornar.
Però no així.
Acompanya'm.
Qui et penses que els ha matat?
He caçat tota mena de bèsties. Els he tingut tots al punt de mira.
Si les deixes ferides, és molt més perillós.
Et cal un ganivet de caça i t'hi has atansar.
A Nimmertal, se'm va acostar un porc senglar ferit.
- El vaig aturar amb això. - Ja m'ho explicaràs.
Ara hem de caçar uns quants nazis.
On és l'or?
Què li ha passat a aquella noia tan maca?
La que vaig batejar.
"No robaràs."?
Xerra, lladre de merda!
Heu sentit l'esclat? Què era?
Aixafa-li el genoll.
Sonja, prou. Despertarem tothom amb tants crits.
Feu el que vulgueu.
Anirem a veure l'Irmgard.
Sé que te'n vas al llit amb la vídua.
Ja no t'importa el celibat?
Li posen un embenatge.
No aturarem la caça per això.
"Estimat Heinrich.
Em dol escriure't aquestes paraules.
La Lisbeth i en Karl no han sobreviscut l'atac.
Van quedar enterrats al soterrani.
Però la Lotte està viva.
L'hem acollit.
Cuida't.
Grete."
Se't trenca el cor, oi?
Em posaré a plorar.
Que bé que t'hagis recuperat.
Quina sort. Tenim el mateix tipus sanguini.
Ara m'ensenyaràs on és l'or.
Si no, aniré fins a Hagen.
Trobaré la teva nena, t'ho prometo.
I l'ofegaré en una galleda.
Així que…
On és l'or?
Vinga, on és?
A l'altar.
La tapa de marbre es pot aixecar.
Què feu aquí parats?
D'acord…
Què pensaves fer?
Viure feliçment amb la vídua?
Potser no tothom és com tu, Sonja.
No et facis el sant.
Endavant, soldat.
No facis veure que estàs esgotat.
Cap a l'església!
Espera.
Tindran una bona sorpresa.
Sí!
L'or és aquí.
Què coi és això?
Fill de puta.
Què collons ha passat?
Ni idea. La venjança de Déu, potser.
Bon dia, capellà!
Just a temps per la missa matinal!
Mecàgon l'hòstia!
Sou uns cabrons despietats.
Una trampa explosiva?
- Heinrich. - Elsa!
Elsa, atura't!
Braun, agafa una caixa del camió.
Sí, senyor.
I tu…
vine cap aquí.
Potser aniré a veure la teva filla. Què et sembla?
Soldat?
No et sento.
A cobert!
Fabulós.
Ai, merda.
Fotem el camp!
Qui els va parir.
- Què era? - Qui ha disparat?
No!
Heinrich.
L'arma!
Merda.
Ets una vella desgraciada.
Els porcs senglars ferits són perillosos.
Collons.
No!
Elsa.
Merda!
Elsa.
Hola, parelleta.
Us he esguerrat el casament?
Pobre soldat.
Tu sí que ets perillosa.
Vols l'or?
Menja-te'l!
Continuem.
Aquí Londres.
Tenim notícies d'última hora.
La ràdio alemanya acaba d'anunciar que Hitler és mort.
Ho repeteixo.
La ràdio alemanya acaba d'anunciar que Hitler és mort.
Hem fet blanc!
Sergent, no calia disparar una canonada d'avís?
La guerra ja s'ha acabat. S'haurien rendit, no?
Què tens, Baker?
Ara et poses tendre perquè els nazis han rebut el que es mereixien?
- No, només dic… - Calla, Baker.
Collons!
Sergent, li vull ensenyar una cosa.
El què?
Ho ha de veure vostè mateix!
N'hi ha una pila.
Algú es farà ric amb tot aquest or.
No fotis.
La grossa.
Hem d'informar sobre això, no?
I tant.
O… potser no.
Ben pensat.
- Ves a buscar caixes del tanc. - Sí, senyor!
Agafa les barres.
Plega aquella, tio. I l'altra, també.
Ràpid, marxem! Fotem el camp d'aquí!
Hosti, m'encanta Alemanya. És el millor país del món.
HAGEN, ALEMANYA
Senyor Wahrlich?
Heinrich?
Grete, mira qui hi ha.
Heinrich.
Mira, Lottchen. És el teu pare.
Hola, Lottchen.
Papa!
Papa.
Subtítols: Cristina Casas Peregrina