Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
I dag drar internasjonale studenter ut på etterlengtede reiser
etter at pandemi-restriksjoner holdt dem borte
fra sine nærmeste i nesten to år.
Amerikanske familier...
Utrolig!
- Herregud. Herre min. - Ok.
Nå skjer det. Klar?
I Allahs navn!
I MORGEN ER EN BEDRE DAG
Ja! Herregud!
Vær så god. Å, ja!
TIL: BRAIDS OF LOVE SENTER FOR KREFT- OG KRONISK HÅRSYKDOM
BASMA
Bassoum!
- Jøsses. - Jeg kjente deg ikke igjen med skjegget.
- Jeg savnet deg. - I like måte. Liker du det?
Du ser smart ut.
- Det er ikke sant. - Du ser ut som en pappa nå.
- Født pappa. - Offisielt. Nei. Jeg tar den.
Du var selvstendig der borte. Her er du lillesøstera mi.
- Hvem er dette? - Vennene mine.
Nam! Jeg elsker kjeks.
Vær så snill. Dette er Kaabur, ikke en hvilken som helst figur.
- Hvem er Kahbur? - Kaabur.
Solaiman insisterte på at Kaabur skulle ønske deg velkommen.
Ok.
Jeg har hørt så mye om deg, frue. Så du er Bassouma?
Det er jeg. Takk for velkomsten, Kaabur.
Velkommen til Jeddah!
Flott at du fortsatt lager disse tingene.
- Jeg? Lager hva da? - Waleed.
Ditt liv er kaotisk
Dine problemer kompliserte Og irriterende
Når det gjelder kunnskap, vet jeg alt
Men jeg skjønte aldri din tilnærming
Forbannet være din kjærlighet Menn er etter deg
Jeg kalte deg engel Men du er min forbannelse
Sånn er livet, ingenting er perfekt Du gir meg inn uansett
Du får ikke nok...
Bassoum!
- Jeg har savnet deg! - Jeg savnet deg, Samira.
- Håret ditt? - Ja, liker du det?
- Vakkert. - Jeg donerte det. Ikke si det til mamma.
- Ta denne, Samira. - Bassouma er her.
Mamma, jeg er hjemme.
- Hind! - Hei.
- Velkommen tilbake. - Mange takk.
- Hvor er jenta mi? Få se henne. - Mamma.
- Savnet deg. - Jeg og.
- Har ikke sett deg på to år. - Ikke min skyld.
Å, herregud!
Hei, Hamza.
Endelig møtes vi.
Hei.
Han er bare en liten baby. Han snakker ikke eller leker ennå.
- Du har blitt så stor. - Du vokste ikke opp.
Du dro og kom tilbake som voksen.
Jeg har med id-gaver.
KJÆRE SOLAIMAN
Er den til deg?
Ja, men jeg lovte mamma å ikke åpne den før du kom.
WALEED, MAMMA, HIND, HAMZA
- Hvor er pappas gave? - Min pappa?
Nei, din pappa er her. Jeg mener min pappa.
Farfar? Han er syk.
Han later som han ikke er syk.
Solaiman, kom hit, vennen.
Pappa!
Hva er i veien? Flyttet han inn på rommet ditt?
Nei, kjære.
Det hadde vært flott om dere var sammen igjen.
Nei, det er ikke det.
Hva er det da?
Hvor er pappa?
Ro deg og hør etter.
Jeg er rolig og lytter, men ingen sier noe.
Faren din flyttet ut. Vi ble separert for to måneder siden.
Du var opptatt med studiene, med doktorgraden din,
så jeg ville ikke distrahere deg.
Jeg prøvde å unngå det i årevis.
Nå var det nok. Skilsmisse var beste alternativet.
Løy dere for meg?
Vi var lei for at vi ikke kunne komme på avgangsseremonien.
Vi ville glede oss med deg, ikke bekymre deg.
Situasjonen var uutholdelig. Flaks at du ikke var her.
Du har ingen rett til å uttale deg.
Waleed, du hadde hendene fulle med Hamzas fødsel.
Du har vært for opptatt til å si det.
Men, mamma, du ba meg kjøpe urter til Hind,
C-vitamin til tante Najat og urtemedisin til hele nabolaget.
Var du virkelig for opptatt til å si det?
Nei, mamma, ikke si noe.
Jeg vil ikke at du bare forteller det.
Du burde høre med meg.
Jeg er din eneste datter i dette huset.
Tenkte du ikke på det?
Nei. Det ville ha distrahert meg.
Pappa bor i vår gamle bygning i Salama.
Hvis faren din får anfall, må du og søsteren din dra umiddelbart.
- Ta hensyn til søsteren din. - Greit.
SAMEER AL GHAZZAWI
Pappa.
Pappa!
Jeg er hjemme.
Han hadde åpnet døren om han ville.
Nedstengningen gjorde ham verre.
Det ble farlig, særlig for mamma.
Pappa er et farlig monster, sant?
- Hører du deg selv? - Jeg orker ikke å bli kjeftet på.
Velkommen.
Kom inn.
- Jenta mi. God id. - God id.
Hei, skatt.
- God id, vennen min. - God id.
Kom med Hamza, så han kan få gaven.
Der er du, Bassouma.
Når begynte mamma å utveksle gaver og feire id slik?
Hun vil starte en ny familietradisjon.
Burde ikke familiesamhold vært tradisjonen?
Du har ikke forandret deg. Du får utslett når du blir opprørt.
Noen er allergiske mot peanøtter,
jeg er allergisk mot familie.
- God id. - God id til deg.
- I like måte. - Velkommen.
- God id. - Håper å se deg gift neste år.
Gir du oss gaver?
Nei, du kjøper gaver til henne og meg.
- Du får meg til å ville forbli singel. - Basma vil visst ikke ha gaven sin.
Skulle ønske jeg hadde kjent farmor.
Dere ville ha elsket hverandre. Hvor er faren din?
- Kanskje Waleed vet det. - Hvor er broren din?
Fortell ham hvor gullungen er.
Han kommer. Han er nok på vei.
- God id, barnet mitt. - Takk.
God id, kjære.
Mange takk.
- Velkommen tilbake. - Hei, farfar. Savnet deg.
Kunne du ikke ha tatt med en vakker dame til meg?
Farfar, da. Hei.
Jeg savnet deg. Kom, vi tar en selfie.
Smil!
Kan vi slutte å snakke om jobb? Det er helligdag.
Velkommen, doktor.
Ikke doktor ennå.
Det er aldri for tidlig.
- Er du glad hun fortsatt studerer? - Ja, hun gjør oss stolte.
Å studere er for de intelligente.
Idiotene styrer familiebedriften, sant?
Den eneste doktoren i familien kommer og skaper oppstyr.
Hva mener du med den eneste doktoren? Hva med broren din, Adly?
Hva gjorde Adly med graden sin?
Hun studerer i det minste ingeniørfag, ikke jord og mikroskopiske bakterier.
Doktorgraden min er i miljøteknikk.
Som far, som datter?
Miljø og sånt.
Pappas mikroskopiske bakterier er et unik felt.
Ja, like unikt som ham.
Vi kan spille spill etterpå.
Mamma, vi kan alle utenat.
Slaget ved Badr, andre Ramadan...
slaget ved Al Khandak, på den femte shawal.
Bløffmaker. Du har ikke fastet en eneste dag under Ramadan.
Snakker om bløffmaker.
- Hvem spurte deg? - Hva kalles din generasjon?
- De som kan alt utenat. - Det er din generasjon.
Luai, er ikke du generasjon Z?
- Vi er generasjon A, og A-pluss også. - Ibrahim.
Hva vil farfar gjøre til id?
- Å spise kjøtt holder. - Hva?
Spise opp det moren din ga meg.
Vær nådige, jeg har bare én munn!
Hva vil jeg?
Jeg vil se dere lykkelige, lytte til dere
og se hvordan dere planlegger livene deres.
Livet etter døden.
La dem leve dette livet først. Overlat livet etter døden til meg.
- Det er Solaiman. - Ja.
- Fred være med dere. - Velkommen.
Vis farfar.
- Pappa. - Vis meg hva du gjorde.
La meg se.
Vis meg hva som skjedde.
Dette er jo ingenting.
Et lite skrubbsår bare.
Ingen grunn til bekymring, og god id.
- Bedre? - Pappa.
Hei, min kjære datter. Står til?
- Jeg savnet deg. - Og jeg deg.
Endelig kom engelen min fra Englenes by.
Hva er dette?
For mye lesing fikk deg til å klippe håret?
En forandring. Liker du det?
Litt.
- Jeg savnet deg. - Jeg savnet dere.
- Hvordan går det, pappa? - Og med deg, sønn?
- Fred være med deg. - Velkommen.
- Vi er glad for at du kom. - Takk. God id.
- Fred være med dere. - Velkommen.
- God id. - Hallo, onkel.
Bli sittende, far.
- Gutten min. - Jeg er her.
- Få klemme deg. - Ja, pappa. Gud velsigne deg.
- God id. - Hvordan går det?
- Hvordan har du hatt det? - Ikke så greit, men alt er bra.
- Gudskjelov. - Gud velsigne deg.
Gullungen din er lykkelig, og feirer id.
Ikke sant?
Du kan spørre broren min, han vet alt som foregår med meg.
Min rutine, min helse og mitt arbeid.
Velsigne deg.
Vannet ditt, pappa.
Nyt det.
- Sitt her. - Her.
- Ser du? - Sett deg.
Medisiner skader ikke.
Jeg ville bare påpeke det.
Kos dere videre. Vi ses snart igjen.
Når grandonkelen din tillater det.
- Pappa, da. - Farvel.
- Hvor skal du? - Vent litt.
- Hvor skal du? - Pappa, ikke dra. Jeg blir med deg.
- Samira! - Ja?
- Hent abayaen og veska mi. - Ta med deg litt mat.
Jeg kom for å se deg hos farfaren din, for huset mitt er rotete.
Du er ingen fremmed,
men jeg ville ha det rent før du kom på besøk.
Jeg har bodd her i to måneder, og som du ser... Det er ikke lett.
Du har erstattet labeksperiment med kunstverk.
Og konseptkunst.
Verden er helt ville etter konseptkunst for tiden.
Jeg mener det.
- Gjett hva jeg har til deg? - Hva?
Jeg spiste noen.
Brente mandler fra LA.
Ja, det er det. Godt valg.
Det var bilde av et fjell på boksen, om jeg husker rett.
Spiste du noen? Så bra.
Denne var et kunstverk på en stor utstilling.
Den ble solgt for 150 000. Jeg mener det.
Hvem er dum nok til å kjøpe en kunstbanan som spises senere?
Kjøperen er virkelig dum.
Men den som hevder å ha skapt bananen er avskyelig.
For å være ærlig, er dumme kjøpere bedre enn selgere.
Fikk du dem av mamma? Hun elsket dem.
Jeg knuste to av dem allerede, akkurat som din mors hjerte.
Kom.
Ondsinnet narsissist
Krypende slange
Fordervet tyrann
Adel er rettferdig
Det er han ikke
Adel stikker
Adel
Er uhederlig
Å, Adel, du altså!
Sitt, kjære.
- Her. - Takk.
Smaker de fortsatt det samme?
En litt ny smak, men ganske kjent.
Jeg og moren din var veldig lykkelige i Montana.
Det har hun fortalt deg, sant?
Ja.
Alt vil ordne seg, pappa.
Du dro til faren din sitt hus.
Kaller du det et hus?
Du har visst noe å fortelle meg.
Beklager, kjære.
- Jeg må sove. - Dette gjør meg opprørt.
Jeg burde kanskje ha fortalt det før, så jeg ikke ødela id-feiringen.
Iden blir fin etter litt søvn.
God natt, Basmati.
MILJØLEDELSE HÅNDBOK
Faren din la igjen dette.
RISPERDAL
Dette er den eneste medisinen som er igjen.
Han skyllet resten ned i do.
Han tok aldri medisinene sine.
Du prøvde å redde ham med medisiner og skilte deg da han nektet?
Jeg flytter til pappa.
Ikke vær dum. Du trenger hvile. Du kom nettopp.
Doktorgrad-intervjuet er om under enn en måned, sant?
Det var vanskelig å få ham til å la deg reise.
Husker du ydmykelsen da du tok mastergraden?
La oss ikke repetere det.
Men jeg dro.
Og pappa har ikke klaget på to år.
Vet du hva jeg gjorde i går kveld?
- Jeg tenkte på pappas kjærlighet til deg. - Du så hvor ulykkelige vi var.
Nettopp, mamma. Nettopp.
Begge led.
Man leter etter en partner å leve med i tykt og tynt,
og du fant ham.
Det som gjorde deg ulykkelig,
var kanskje medisinen du trodde ville løse alt for deg
og gi deg de gode dagene tilbake?
Medisiner vil ikke redde våre nærmeste. De redder ikke en maur engang.
Vi redder folk, mamma.
Man fikser det ikke bare med medisiner.
Men hva var jeg? Et spøkelse?
Jeg stod ved hans side hele tiden.
Bassoumati...
Jeg vil at du skal lykkes på tross av dette.
Du er min prioritet.
- Overlat våre problemer til oss. - Deres problemer er mine.
Hvordan orker du å feire id?
- Hvorfor straffe deg? - Du straffer meg med å feire.
Med å ta med medisinen inn på rommet mitt.
La den være der. Jeg drar.
Hei.
- Hei, vennen. - Hei.
Vi skal besøke grandtante, og så skal vi til onkel på lunsj.
- Så går vi innom kusina mi. - Ja.
Vi tar en kopp te hos henne, og kanskje en ny lunsj.
Det er andre dag i id, og vi har besøkt halve familien.
Hold kjeft. Du tok gaver fra alle. Og du vet hvor kresen Malik er.
Men hva har du gjort med håret ditt, din galning?
- Jeg klipte det. - Søtt.
Du har to dager til med familien din, så er du med oss.
Hvor er du? I Salama-bygningen?
Dere, pappa kommer.
- Snakkes senere. Ses. Ha det. - Ha det.
Ha det.
- Huset mitt er ikke gjestevennlig. - Jeg er ingen gjest.
Ikke skyld på meg
Hvis han ikke aksepterer
At jeg kaller huset mitt tomt
Ikke skyld på meg
Jeg pleide å være Travolta De gjorde meg til Jim Carrey
De tok et valg, og jeg må føye meg
Ikke skyld på meg
De sa at faren din var syk, sant?
Ja.
Vet de ikke at et klimaanlegg har 40 år gamle bakterier?
Det er ikke bra for helsa.
RISPERDAL
Så mange minner her, doktor.
Husker du da du var liten, Bassouma?
Du pleide å gjemme deg under det bordet.
Da vi fant deg, hadde du på deg din mors klær,
leppestift og høye hæler.
Du har blitt voksen, Bassouma.
Ja, men uten sminke. Se på meg!
De ba henne klippe håret også.
- Håret er fint. Bassouma er alltid pen. - Selvsagt er hun pen. Det vet alle.
Men de som roter med hodet og tankene hennes,
hvem vet hvem de er?
Jeg vet nok hvem de er.
- Hva skjedde, vennen? - Jeg kan ikke sette den sammen.
Vet du ikke hvor hjertet går? Det skal alltid inn her.
Sånn, nå er alt på plass.
Som far, som datter.
- Hei. - Hallo.
Dette er dr. Hassans lever- og gastroenterologiklinikk.
Jeg ringer for å flytte Adly Seif Ed-Deens time på mandag kl. 11.
Jeg er pasientens datter.
Beklager, men kan han gå til dr. Hassan?
Hans faste lege har permisjon.
Dr. Hassan er ny, men kan varmt anbefales.
Det går bra. Takk.
- God id. - God id. Takk.
Ok. Ha det.
En ny lege betyr ikke en god en.
Det blir vår første utflukt.
Til sykehuset?
Trenger du en sekretær?
LOGG
En av dine brors donasjoner.
- Hei. - Hei. Dette er fra Waleed.
Takk.
- Waleed sendte mat. - Si at faren hans ikke er en veldedighet.
Han sendte molokhiya!
Ingen molokhiya eller ris med vermicelli.
Jeg sa to dager, men det føltes for lenge.
- Jeg har kaffe for å hjelpe med lesinga. - Lesinga?
Sendte mamma deg? Jeg kommer ikke ned.
- Hvordan visste du at jeg var her? - Jeg er smart.
Smart? Flaks for deg at pappa ikke så deg stå på gata slik.
Hei, onkel.
God id! Jeg ville bare ønske deg alt vel.
Dette vil bli gøy.
Jeg skal drepe deg. Ingen flere spøker. Tror du jeg er seks?
- Skulle ønske du var seks. - Hvorfor det?
Da hadde jeg vært åtte. Vi kunne sett Timon og Pumba.
Da jeg var et ungdomssvin
- Hakuna Matata! - Hakuna Matata!
- Vet du hva? - Si det.
Jeg vet hvor vi kan være seks og åtte igjen.
Hvor?
- Strandhusene i Obhour. - Da går vi dit.
Jeg går til sengs.
God natt.
Ok.
Vi ses.
Tulling.
Dr. Adly Seif Ed-Deen.
Navnet er herr Adly?
Dr. Adly, er du snill.
Jeg var seniorforsker i denne laben i 20 år.
- Velkommen tilbake, dr. Adly. - Takk.
Klinikkene er i andre etasje.
- Ok. - Ta på deg maska.
Greit. Takk.
De gule øynene
kan skyldes noe vi kaller gulsott.
- Gulsott er akkumulering av... - Bilirubin i blodet.
Korrekt.
Flere ting kan forårsake gule øyne.
Dehydrering. Du drikker ikke nok væske.
Eller en annen grunn.
Angst eller vedvarende stress.
Vedvarende stress.
Waleed, ja, kjøleskapet er tomt.
Men det går bra. Hva tenkte du?
Slutt å sende mat. Han kaller det veldedighet.
Har du inntatt medisiner eller alkohol den siste måneden?
Kan du se på meg når du stiller rutinespørsmål?
Ja visst.
Doktor, jeg må spørre, har du hatt sex av det uvanlige slaget i det siste?
Sex som er litt utenom det vanlige.
Hva skjedde?
Enhver type sex. Et rart forhold.
Visste du om leverproblemet og de gule øynene?
Noe utenom det vanlige?
Noe ukonvensjonelt? Noe nytt?
Du må fortelle meg deg, jeg vil ikke at du...
Jeg vet også ting. Så vær så snill...
Ha det, jeg ringer deg senere.
Pappa!
Beklager, jeg bare...
Gi meg en sterkere dose, doktor,
men la meg røyke og drikke kaffe.
Pappa?
BØR JEG VASKE HENDENE? JA
VAKTLEDER - APOTEK
Stakk han en trepinne i halsen din?
Nei, han stakk nesa i andres saker.
Ok. Vi går ikke tilbake til ham.
Ikke be om unnskyldning for andres feil.
- Beklager at jeg ikke beklager. - Mister, korona er over.
Doktor. Kall meg doktor.
Mister eller doktor er det samme. Ikke ta så på vei.
- Kom igjen, pappa. - La oss dra.
De liker å ta fra meg tittelen min her. Det er alt de gjør.
Du store. Se på det!
Har vi moret dere i dag?
Er dr. Hassan din siste kreasjon?
Narrer dere narsisstiske slanger meg?
Hør på meg, pappa!
Jeg er sulten. Vær så snill, pappa.
Ha det.
Jeg har lett etter deg i en halvtime.
Du kjører for sakte.
Vær så snill, pappa. Beklager. Vi er lei for det.
Kan du kjøre litt fortere?
Bytt fil, gammer'n.
Folk er merkelige.
De blåser i at noen kjører i 140 km/t,
men takler ikke at noen kjører trygt.
Er det trygt å kjøre 20 km/t?
Pappa!
- Skal jeg kjøre som de gærningene? - Nei, kjør trygt.
- Håper det smaker. - Hun bestilte penne.
Beklager. Begynn å spise, så kommer den straks.
Vet du at hun har fløyet i 22 timer bare for å besøke meg?
Velkommen tilbake.
Takk.
Skal jeg vise hele Jeddah at jeg spiser før hun får maten sin?
Jeg, hennes elskede far, når hun fløy i 22 timer?
- Selvsagt ikke, pappa. - Beklager, mister. Den kommer straks.
Kall meg mister én gang til, så knuser jeg tallerkenen i ansiktet ditt!
Denne burgeren er nydelig.
Den er kjempegod.
Du spiser ikke kylling.
Jeg kunne ha spist en elefantburger.
Det er snilt av ham å vente med å spise.
Ja, han er snill, høflig, søt og alt.
Måten han uttrykker det... Jeg bare, "Pappa!"
Generasjonen hans. Faren min er likedan.
- Ja. - Ja.
Her, et offer for bestefars svømmeskole.
Seriøst, pappa lærte å svømme her.
Det er bilder av pappa på stranda, men jeg tviler på at han svømte.
- Vil du lære å svømme? - Dere er gærne.
Brygga kan knekke.
Må du drukne meg for å lære meg det? Så voldelig.
Snodig, for jeg kjenner ei jente som druknet broren min
og lærte ham en lekse han aldri vil glemme.
- Meg? - Jeg vil helst glemme det.
Vi var barn.
- For tre år siden? - Ja, det var vi.
Hadde jeg visst min skjebne
Hadde jeg ikke begynt
De blå bølgene i dine øyne
Lokker meg ned på dypet
Jeg er uerfaren i kjærlighet
Jeg har heller ingen båt
Jeg puster under vann
Jeg drukner
Drukner
- Kom du for pugging eller ferie? - Hun kom for å tilbringe ferien med bøker.
Når hun kommer i bursdagsfesten min, glemmer hun studiene og Amerika.
Trodde tante Manal var fornøyd med mastergraden din.
Kanskje hun har en kjærlighetsaffære i Amerika.
Malik og jeg kjenner deg godt.
Laila!
Hva? Hun dro for å bo i Los Angeles, ikke i et kloster.
Ok, jeg er hverken nonne eller religiøs,
men hvis jeg lærte noe om mastergraden, er det
at du kan finne venner i ting som bøker, planter...
Planter?
- Ja. - Seriøst?
- Miljøteknikk, husker du? - Ja.
- Vent. Hva skjer? - Hva?
Hvem er de?
Ned.
De er fiskere.
- Hvem er de? - Reis deg.
Greit.
Vil dere dra siden de dukket opp?
Vil du dra?
Nei, jeg blir. Jeg må klarne tankene. Dere snakker for mye.
Hva?
Hvor mange ord vil du høre, så vi vet det til neste gang?
Dere spør for mye.
Handler alt om ørene?
Du vet hva du ser. Det er sminke og ketchup,
men det du hører kan være ekte.
Det er lenge siden vi så en film sammen.
- Middag? - Kaller du dette middag?
Vi har ikke noe valg.
Noen kastet Waleeds mat. Usikker på om det var meg eller deg.
Sa du fra at vi ikke trenger veldedigheten hans?
Er Waleed eller veldedigheten problemet? Det fins andre veldedigheter.
Du og broren din gjør meg sprø.
Det er ikke broren min.
Kommer!
- God kveld. - Hei.
- Tusen takk. - Bare hyggelig.
- Her. - Merci.
- Denne er på huset. - Mange takk.
Ha det.
Pappa, jeg trenger hjelp.
Et øyeblikk.
Ok.
Trillingblomst.
En engelsk eviggrønn.
En gullranke. Jeg husker aldri navnet på denne.
Den tilfører luftfuktighet og renser lufta.
De er levende skapninger.
Vi kan si farvel til mamma, Waleed, Hind og Samira,
og ønske herr Gullranke velkommen til huset vårt.
De biter ikke.
Min vakre boble
Beskytt meg
Hjelp meg å glemme
Min vakre boble, beskytt meg
Hjelp meg å glemme
Min vakre boble, beskytt meg
La meg sveve, hjelp meg å glemme
Min vakre boble, beskytt meg
La meg sveve, hjelp meg å glemme
Før meg høyt over fjell og hav
La luften veve din vei
Før meg høyt over fjell og hav
La luften veve din vei
Hva kaller de folk som deg? Vegetarianere?
- Miljøvenner, kanskje? - Ja.
En plante i huset kan hjelpe deg å puste, men for mange kan kvele deg.
Hvem sa at planter var en god idé?
Den uhederlige narsissistiske slangen?
Det går bra.
Adel? Den uhederlige, narsissistiske slangen?
- Jeg kan... - La faren din, legen, behandle deg!
Frisyren din minner meg om ei amerikansk jente jeg kjente.
Klippet du håret for å holde beilere unna?
Menn liker kort hår nå. Ikke vær redd.
God natt.
God natt, pappa.
- God morgen. - God morgen.
- Kom. Jeg vil vise deg noe. - Hva?
De er fra fjernkontrollen.
Og de er fra dørhåndtaket.
Vi brukte to uker på å vaske huset, pappa.
- Disse er fra restaurantkniven. - Hvilken restaurant?
- Der vi var? - Ikke etterlat avtrykk på våpenet.
Bevares.
Vent litt. Noen har drukket vann.
Så du ikke drar meg til den pervoen.
Du, jeg er opptatt.
La oss dra på fiskemarkedet.
Eller har du glemt dine gamle vaner?
Bare du og jeg.
På fredag?
Jeg har møter.
Det betyr ja.
Ha det.
Ikke prøv å overbevise meg. Det fins ikke.
Beklager.
- Det går bra. - Kom, Noora. Gikk det bra?
- Klar for dagens intervju? - Jeg har ingen.
Ba du ikke meg om hjelp? Vær klar. Jeg er en nådeløs lærer.
Seriøst?
Hva gjør du?
Du skal forklare det til en komité med høyutdannede.
- Sett i gang. - Ok.
Hei, jeg heter Basma.
Ja.
Ok.
Los Angeles har blitt rammet av jordskjelv gjennom hele sin historie.
Den bygde seg opp fra bunnen av, bokstavelig talt.
Saudi-Arabia, derimot,
var for det meste ørken, som du... som dere alle vet.
Men det er helt annerledes i dag.
Ingen kan forestille seg at det var en ørken.
Forskningen min er viktig,
for den fremhever likhetene mellom disse to stedene
ingen la merke til.
For eksempel, i 1994 ble Los Angeles
rammet av et forferdelig jordskjelv.
Det var som et mareritt, Malik.
LA så ut som Saudi-Arabia da det var en ørken.
Og se nå.
Malik, se på den i dag!
- Mitt mål er... - Hvorfor er dette relevant nå?
Fordi det er viktig.
Ja, men om fem, seks år vil ikke dette bety noe.
Vi går gjennom mange forandringer. Enig?
Ja, det er jeg.
Så fort du ser at jeg har det bra, prøver du å holde meg tilbake. Hvorfor?
Du ønsker forandring.
Sier du bare det for å ta doktorgraden og dra tilbake til kjæresten din?
Ok. Mye har endret seg siden du fridde til meg.
Men vi ble jo enige om å forbli venner.
- Venner? - Ja, hvis det er greit for deg.
Hvis ikke, må du slutte å leke detektiv Conan i livet mitt.
Så gammeldags! Detektiv Conan?
Ok, så slutt å tirre meg. Bedre?
Hei, Basma. Er du her?
- Hei. - Hei.
- Kan du sjekke vannmelonen? - La meg se.
- Er den tørr og fargeløs? - Nei, rød og sprø.
Ja. Står til?
Din brors hørsel er tilbake. Han var nettopp stum.
Bare så du vet det, kalles det "døv".
Broren din var nettopp døv.
PARANOID MED VRANGFORESTIILINGER
- Hallo. - Hei.
RISPERDAL - BIVIRKNINGER
- Leser du? - Ja.
Vet du at LA og San Francisco vil slås sammen på grunn av jordskjelv?
Hele verden vil bli ett. Det kalles dommedag.
Pappa!
Vi pleide å gå til fiskemarkedet
som en familie, med mamma og alle.
Men moren din blir ikke med oss nå.
Vil du at Waleed skal bli med oss?
Selvfølgelig.
Høres bra ut.
Jeg vet det er sent, men jeg ville høre med deg.
- God natt. - God natt.
- Skal jeg lukke døra? - Ja.
Ok.
MILJØDEPARTEMENTET
FISKEMARKEDET
Du kunne ikke tatt på deg noe finere, eller?
Waleed kler seg bedre for fisken enn for id.
Dette er en spesiell dag for familien vår.
- Hva? - Solaimans første gang på markedet.
Stemmer.
Jeg tok med tanten og faren din hit da de var barn på din alder.
- Jeg er ikke et barn. Jeg er en ung mann. - Stemmer.
- Du er en ung filosof. - En ekte en!
- Pappa, se! - Jøss!
- Du valgte en stor fisk. - En stor en.
Den største. Vil du ha et bilde?
Et bilde med den? La oss ta et bilde.
Vi gjør det.
Hva sier vi?
- Havabbor! - Havabbor!
- Flott.
- Hei. - Se på klørne, Solaiman.
- Hei, Yacoub. - Hallo, dr. Adly.
- Står til? - Står til?
- Bra. - Hvor har du vært?
- Var du bortreist? - Bortreist? Jeg er jo her.
- Hva har du i dag? - Havabbor, reker, papegøyefisk.
- Er det dagens fangst? - Selvsagt.
Havabbor til Waleed, takk.
- Stor eller liten? - To medium.
- To medium? - Ja.
- Er det alt? - Det er alt.
Basma skal lage sayadeya til id, så gjør det enkelt for henne.
- Best å grille den. - Ja, gjør det enkelt.
Liker du fiskemarkedet?
Fornøyd?
Er ikke det Ibrahim?
- Ibrahim! - Hallo, Solaiman Pasha.
Og onkel Adly!
- Hvordan går det, Basma? - Hei.
Hei, Waleed.
- Kan du ikke stå? - Jo.
- Ned. - Sånn.
Gå til pappa.
Dere er her for Basmas skyld.
- Hun skal bli her. - Ja så?
- Er faren din her? - Han er for lat.
- Hyggelig å se dere. Og deg, onkel. - Samme her.
Ha det.
- Ha det. - Ha det.
- Sprø som faren. - Vi har fisk.
- Vi lager den hjemme, sant? - Pappa?
Ikke noe. Alt i orden.
- Hallo, HInd. Hvordan går det? - Hvordan går det, onkel? Savnet deg.
- Og barna? - Bra.
Hamza! Herregud! Har du sett.
For en liten prins.
- Du sa det gikk bra med ham. - Det sa du også.
Serviettene på klimaanlegget?
Vil du at bakterier skal kvele oss?
Forsvarer du ham?
Ser du ikke alt er bra her?
- Bra? - Ja.
- Dette her er bra? - Ja.
Hvis du brenner maten, vil ingenting være bra.
- Hei. - Ja.
- Min lille prins sover. - Hei.
Skjemmer du oss bort?
- Ikke vekk ham. - Har Laila bursdag?
- Ja. Jeg drar dit snart. - Overnatting?
- Nei, men vi blir sene. - Ok.
- Lag tahinien. - Ok.
Hei, hvordan går det?
Solaiman, kom og spis. Du kan leke senere.
Jeg leker ikke. Jeg jobber som pappa.
Har du ikke fortalt sønnen din at du er ingeniør?
Nei.
- Hvorfor ikke? - Fordi jeg er ikke ingeniør.
- Spis opp. Jeg går. - Nei, bli. Han er sulten.
- Ok. - Det er noe du ikke kan gjøre.
- Pappa! -"Pappa"!
Pappa, husker du jeg hadde en dukke jeg elsket som liten?
Det gjør jeg.
- Gjør du? - Ikke du?
Det er derfor jeg lyktes i dukkebransjen.
- Jeg møtte bare Karbouj, sant? - Kaabur.
Selv Solaiman retter på deg. Det er Kaabur.
Jeg så Kaabur. Han er ikke lubben.
Er ikke Kaabur høy og slank?
Han ble syk og mistet mye blod, så han ble tynn.
- Søtt. - Merkelig. Så Kaabur ble tynn?
Ja, pappa.
Det er bra.
Hør her, unger.
Jeg vil be om unnskyldning.
Hind, du er ingen fremmed. Du er som en datter.
Jeg ønsket deg ikke velkommen inn i familien i starten.
Jeg hadde det tøft på grunn av noen narsissister,
som nektet meg sjansen til å feire dere.
Jeg er lei for det.
Men la oss være ærlige,
situasjonen er ny for oss alle, og den er tung.
Moren din og jeg ble skilt av grunner dere vil forstå når dere blir eldre.
Men det som betyr noe, er at jeg ønsker Manal alt godt.
Selv om huset mitt er rotete, ukomfortabelt og lite,
er hjertet mitt varmt og alltid åpent for dere,
fylt med pur glede.
Pappa!
- Ha det, sønn. - Her.
Ha det, baby.
Hold ham frisk.
Ha det.
Adam er gammel nok, Bassouma.
Han er 18 nå, og jeg begynner å bli gammel.
- La ham dra på pilgrimsferd. - Om Gud vil.
- Samira. Sjåføren venter på deg. - Ok.
Sett maten i kjøleskapet,
ellers får den bakterier, som faren din.
- Ha det, Bassouma! - Ha det.
- Ha det, doktor. - Ha det.
Jeg lagde dette til vennene mine i Amerika.
De spiste det på to minutter.
Julia elsket det.
Hun ville besøke Jeddah for å spise mugalgal.
Hadde du en Julia i Amerika?
Hva tenkte jeg på? Noen flere? Margaret? Christina?
Nei. Bare Julia.
Jeg nevnte henne nylig da jeg sa at håret ditt minner meg om en venn.
Så ble jeg religiøs.
Ikke typen som får deg til å elske livet men som gjør at du hater alt ved det.
Pappa sendte meg for å studere i utlandet.
Det var faktisk onkel Adels idé.
Da mamma døde, ble pappa trist og tilbaketrukken.
Han ga alt ansvaret over til Adel.
Det minner meg på noe. Ikke rør deg.
SHAHAD, KHALED OG JEG HENTER DEG
- Der er du, pappa. - Hei.
Se hva jeg har. Solaiman glemte dukken sin.
- Se. - Hva er dette for en skatt?
- Hvor fikk du disse fra? - Mamma ga dem til meg.
Måtte du hvile i fred, mamma.
Hun slapp meg ikke av syne.
Husker du Khaled Al-Rawi?
- Naboens bestefar. Gikk du forbi ham... - Malik og Laila.
...havnet du i vannet.
Men ikke jeg. Han var livredd for mora mi.
Ja vel?
Montana.
Postkort fra Montana.
Håndskriften din!
Herregud!
"Kjære pappa,
jeg skriver til deg fra Montana, kjent for sine grønne fjellveier.
Jeg har aldri sett så mye grønt.
Klassekameratene mine er annerledes,
men college er bedre enn å tilbringe ferien alene med bakteriene mine.
Jeg savner min Najwa...
...og jeg ønsker å komme i bryllupet hennes.
Be min bror Adel om å ordne det.
Din kjære sønn, Adly."
- Var du i bryllupet? - Nei, dessverre.
Men Najat og mannen fløy over på bryllupsreise.
Da møtte jeg mora di.
Mamma var der med besteforeldrene mine.
Pappa var sikker på at jeg ville falle for mora di.
- Hvem ville ikke falt for henne? - Var det kjærlighet ved første blikk?
Det kan du si.
Det var også en kjærlighet som fylte et tomrom.
Kan du si hvem som liker håret ditt kort?
Ja. Når jeg finner ham.
Er det ikke Malik?
Malik og jeg har alltid vært som søsken.
- Søsken! - Ja.
Tuller du? Ikke noe som heter søsken.
Nei vel? Hvem sto her og ropte:
"Malik og Laila, Waleed og Basma, dere må vaske gulvet."
Hvem pleide å gjøre det?
Pappa, jeg drar nå!
Beklager.
- Du er sen. - Du kunne kommet fortere fra Los Angeles.
- Hei. - Hei.
Hei.
- Hei. - Hei.
- Har du et bilde av den som fikk håret? - Nei, de beskytter privatlivet deres.
Kunne du ikke sendt hestehår i steden?
- Du liker det ikke, eller hva? - Jo, det er fint.
Du er fin med frisyren og for å ha donert håret ditt.
Dama som fikk håret ditt,
hvem og hvor hun enn er, er nok vakrere nå.
Jeg rødmer!
- Ja så? - Ja.
Jeg har aldri sett deg rødme.
Gi meg den.
Hei!
- Her. Her bor jeg. - Her, ok. Et øyeblikk.
- Ha det. - Ha det.
Kan du stoppe?
Vær snill og stopp.
Du viste meg at du kunne ha det bra.
Vil du ikke ha det bra?
Ser du det treet?
Det som ser på at jeg krangler med deg som et monster.
Han vil blottstille meg på mitt verste.
Onkelen din... Han er et smittsomt virus.
Han sprer smitte overalt.
Og sønnen hans, kødden som prøver å stjele barnebarnet mitt fra meg,
truer meg med musklene sine.
Huset var deprimerende.
Alt her var skummelt.
Hvis det er et virus, er det her hos oss.
Det er det jeg har prøvd å få deg til å forstå. Viruset er her!
Du flytter folk rundt som marionetter for å tilfredsstille egoet ditt.
For å vise at du tar deg av din syke far.
Du er den eneste syke her.
Narsissistiske slanger, alle sammen.
Er jeg en narsissistisk slange? Jeg?
Jeg, pappa?
Jeg som roser deg hele tiden.
Du kjenner meg, og nå er jeg en slange?
Jeg sier jo gang på gang at du ikke er svak eller syk.
Du er ikke svak eller syk.
Jeg kunne ikke ønsket meg en bedre far.
Selvsagt ikke. Jeg klaget aldri over ditt fravær,
for jeg er glad i deg og det gjør meg svak. To år!
I to år har du ikke spurt om meg eller kommet på besøk.
Når jeg sa noe, sa de: "Bryr du deg ikke om studiene
og fremtiden hennes?"
De ødela ryktet mitt og min lengsel etter å se deg.
Tror du ikke jeg savnet deg?
Savnet familien min og deg?
Jeg satt alene i USA og gråt under nedstengningen.
Beklager at jeg hadde forpliktelser.
At jeg ble opptatt med studiene.
Beklager at jeg var alene. Beklager at jeg prøvde.
Beklager at jeg...
Bare en følelsesløs mor sender bort datteren sin i to år!
Var det ikke nok?
Jeg kom tilbake til et oppløst hjem, så jeg bestemte meg
for å flytte inn hos deg. Hva trodde du jeg ville gjøre?
Narsissistiske slanger, alle sammen.
- Pappa. - Narsissistiske slanger. To år!
Kan du se på meg?
Hvis du ser på meg,
innser du at du er verdens beste far.
Jeg vil ikke ha en annen far.
Jeg forstår ikke hva som skjedde. Jeg var borte i noen timer.
Vi snakket fint om skilsmissen,
og at vi fortsatt kan være en familie til tross for det som skjer.
Se på meg.
De sendte deg bort fra meg.
Klippet deg så du ikke kan gifte deg.
Nå sender de deg for å behandle meg med medisiner og virus.
Så jeg ser ut som en verre far.
- Uansvarlig, ingen mann lenger. - Nei.
- Manal dro, og Waleed dro. - Nei.
Og nå du.
Du også!
Det holder!
Herregud. Nå holder det.
Hører du?
Jeg sa jo at kameraer filmer alt i huset. Hører du?
Pappa, kan du skru ned tv-en?
- Hallo? - Mansour Ahmad Seif Ed-Deen?
- Ja. - Det er politiet.
Det ble rapportert om støy fra denne boligen.
- Jeg satt bare med faren min. - Ja, men skriking ble hørt.
- Kanskje tv-en sto på for høyt. - Gudskjelov. Så alt er i orden?
- Dette er en rutinesjekk. - Alt er i orden.
Dette huset er farlig.
Det er fullt av slanger.
Ikke skyld på meg
Jeg pleide å være Travolta før
De gjorde meg til Jim Carrey
De tok valget Jeg må føye meg
Kom igjen. Vis oss.
Tante Basma.
Dette er mitt rom. Jeg bor her med min venn Solaiman.
Er det min smarte nevø?
Er du død?
Nei.
- Det var blod. - Hvor?
Her.
Vekket du tanta di?
Føler du deg bedre?
Bedre om mamma gjør det. Hun er apotek.
Er det sant? Hjelp henne på kjøkkenet.
Apotek, hva? Det heter farmasøyt.
Han gjør meg gal.
Få se på ansiktet ditt. Dette vil svi.
Beklager.
Bra.
Jeg rev ned avisene du hatet.
Jeg vet det. Pappa slapp deg av her.
Hent tingene dine. Du kan bo hos oss et par dager.
Vi er en kul, rolig familie. Det eneste dramaet her er...
...når Hamza vekker oss for melk eller for å pludre med noen.
Hva sier du?
Veldig fristende.
Sannelig.
Men jeg har et intervju...
...om ni dager.
Jeg ser ut som en hjemløs.
Da bør du komme hit for å fokusere.
Eller dra til mamma. Hun er bekymret.
Hvorfor unngår du pappa?
Jeg gjorde ikke det umulige. Jeg ga ham tid og var der for ham.
Jeg har innsett at pappa trenger deg mest.
Jeg mener det.
Waleed.
Er du redd for å arve sykdommen hans? At jeg blir syk som ham?
Jeg mer redd for ham enn sykdommen hans.
En dag rev pappa Kaabur i filler og kastet ham ut av vinduet.
Jeg sa til Solaiman at han blødde og gikk ned i vekt.
Ja, Kaabur.
Vi må finne på en ny historie for Baskota.
Si at jeg var sulten og tok en bit.
Han har ikke vært så glad og normal på lenge.
Hind sa at du klarte det umulige.
Alt var greit. Du så det.
Ja.
Men jeg var redd for at det ville snu når som helst.
MALIK
KAFFE?
NEI TAKK.
JEG ER VED HYTTENE I MORGEN
HADDE VÆRT FINT OM DU KOM
Kjære Basma, takk for at du donerte håret ditt til Braids of Love.
Vennlig hilsen, Braids of Love.
Skal vi kjøre en tur?
Håper ikke eieren ser oss.
Hva er dette?
Waleeds barn.
Jeg drømte om deg.
Seriøst? Om hva da?
- Vi var på promenaden. - Gikk vi sammen?
Jeg husker ikke, men alt kjentes så tungt.
Er det det månedlige?
Hva? Det er ikke alltid grunnen til at vi er triste.
Vi kan være opprørte, som dere, og vi kan ha andre følelser også.
Du virker ulykkelig.
Fy søren.
Nei, jeg er Malik.
Ok, Malik.
- Kan jeg spørre deg om noe? - Ja.
Hvorfor hjelper du meg med intervjuet, følger meg overalt og finner meg alltid?
Hvorfor?
Enkelt. For det første, jeg hjelper deg fordi intervjuet ditt er snart.
Vennen min vil ha en doktorgrad i miljøteknikk.
For det andre forsvinner du stadig, og jeg vet ikke hvor du er.
Jeg vil støtte deg.
Jeg vet det fordi familiene våre snakker sammen.
Så du vet det.
Det hadde vært bedre
hvis du hadde bedt om min støtte.
Doktorgraden er min drøm.
Ikke noens drøm for deg, men din drøm for deg selv.
Jeg respekterer det.
Kan jeg spørre ett til?
Jeg trodde jeg spurte for mye.
Hvorfor oppfører menn seg som barn? Roper og skriker, men vil bare ha kake.
Kanskje fordi du avviste frieriet mitt for tre år siden.
Da du fridde, sa du: "La oss ikke bli gamle og ugifte.
La oss gifte oss, hva sier du?"
- Er det et problem? - Hva?
Jeg gifter meg ikke med en venn for å unngå å bli peppermø,
men så vi kan bli gamle sammen.
- Jeg tullet bare. - Hvordan skal jeg vite det?
Hvorfor må vi uttrykke følelsene våre til de vi elsker?
Hvorfor kan jeg ikke bare si: "elektrisitet", eller "skje"?
Hvordan forteller du noen at du elsker dem?
Skje? Elektrisitet?
Jeg sier: "Basma."
Jeg ville ta deg med hit én gang til. Du får være seks, jeg åtte.
Pappa?
Pappa!
Vær så snill, pappa.
Du må våkne, pappa. Hva gjør du?
Pappa!
Våkne opp. Vær så snill.
Ro deg ned.
Noen ting kan fikses, andre ikke.
Er det håpløst?
Jeg heter Amal, ser jeg håpefull ut?
Jeg er Basma.
Smiler jeg?
Ja, vi trenger begge superkrefter for å fungere.
Er du her med en slektning?
Med min beste venn, depresjon.
Beklager.
Ikke så ulikt meg, jeg er her med familien min.
Dette er det sikreste stedet på sykehuset. Det er regler andre steder.
Har du diabetes, ikke spis sukker, ellers amputerer de beinet ditt.
Trenger du blodoverføring, gir de deg det de har, uansett type.
Hvorfor klipper folk håret? Fordi de har lyst.
- Jeg klippet håret for pappa. - Nei. Du klippet det for deg selv.
Sant.
- Familien min er her. - Uansett, frisyren din kler deg.
- Takk. - Bare hyggelig, Basma.
Ha det.
Ba du Ibrahim flytte ham til et rom?
Ja, onkel.
Alt er i orden.
Det går bra, men han må ligge til observasjon.
Så kan han dra hjem. Ikke uroe dere.
Gudskjelov.
- Takk. - Han har det bra.
- Unnskyld meg. - Ja, doktor.
- Jeg tok med helligvann til ham. - La sykepleieren gi det til ham.
Doktor, dette er den beste behandlingen.
Selvsagt, hvis alle er enige.
Selvfølgelig. Hvis han drar, kommer han ikke tilbake.
Det er best for ham. Han trenger behandling.
- Vi har prøvd det før. - Takk, doktor og familie.
Jeg har bodd hos pappa i en måned, og ingen av dere har vist dere.
Men alle haster til branner, sykehus og høytider.
Jeg vil vite hva som feiler pappa. Alt handler ikke om dere.
Er dere stolte av dere selv? Dere er viktige, og dere er glad i pappa.
Pappa er glad i dere. La oss be for ham hjemme.
Tante, la sykepleieren putte helligvann i dryppet.
- Hvilket drypp? - Tante, pappa ble kvalt.
Skulle ønske han kunne drikke det vannet.
- Basma. - Herregud...
- Så du pappa? Hva vil dere? - Vi kom for hans skyld.
Sett deg hos meg, Basma.
Selv du, onkel Adel.
- Kjære. - Basma.
Basma.
Kom og sett deg.
Hør på ham.
Ikke vær lei deg.
Han skulle visst at jeg snakket med deg.
Med hvem?
Broren hans.
Jeg er broren hans, onkelen din, Basma.
Jeg vet du er fortapt og forvirret. Jeg forstår det, men dessverre...
Din fars sykdom rammer kun de smarte. Vet du det?
Faren din har tvangstanker han ikke kan endre.
Tanker som holdt ham borte fra jobben, venner, kone,
til og med familien.
Til slutt vil alle forlate ham.
Jeg dro ikke.
Du sendte meg utenlands, slik du sendte ham.
Jeg så bildene og leste brevene.
Det er vel slik familien håndterer de som er annerledes,
eller smarte.
Hvis du er smart, vil du forstå hva jeg forteller deg.
- Hva? - Moren din...
Hun ville skille seg rett etter Waleeds bryllup.
Men hun tenkte på deg,
og hvor mye dette ville påvirke deg,
å være alene i din alder.
Hun ville du skulle studere ferdig og satse på en karriere først.
Det er en smart person.
Men faren din...
Han kunne ikke være med oss i noen av de stundene
på grunn av sykdommen.
Han føler seg marginalisert, så han spiller offeret.
Tror du faren din vet om livet ditt der borte? Nei.
Han lever i fortiden.
Moren din gjorde en feil ved å ikke fortelle deg om dette,
men hun er en flott kvinne.
Hun måtte utstå det ingen andre maktet.
Da jeg jobbet på GEW
lærte jeg mye om mye lagarbeid, jobbing under press og utholdenhet.
Det vil hjelpe meg mot en doktorgrad.
Lagarbeid fremstår i CV-en din.
Doktorgradsprogrammet er konkurransedyktig.
Nå vil vi gjerne vite mer om deg, Basma.
Det forstår det.
Når man er i en situasjon, der man hater den man elsker,
tror vi at vi må endre den personen,
og vi endrer og endrer.
Men det er umulig å gjøre det bedre,
uten å forandre selve situasjonen.
Stedet, atmosfæren,
økosystemet og rutinen.
Men mest av alt, må man endre deg selv.
Jeg trodde miljøarkitektur
ville kunne endre verden rundt meg,
men det hjalp meg å endre meg selv.
ARKITEKTURHØYSKOLEN OPPTAKSKONTOR
MINT - KRYDDER - SUPPE
Hva er det?
- Det er mye bondebønner i USA. - Kaller du de bondebønner?
- Slutt. - Ok.
Sånn?
Faren din og jeg kranglet om at du skulle reise.
Jeg brukte flere dager på å overbevise ham,
fordi jeg så gnisten i øynene dine da du snakket om hovedfaget ditt.
Men til tross for at du besluttet å gå i en viss retning,
kan du fortsatt ombestemme deg.
Kanskje du vil finne en ny interesse.
Det er noe helt annet å gjøre noe man elsker,
og ikke noe man blir tvunget til.
Det må komme fra hjertet.
Og om jeg forandrer mening for noen skyld?
Han må være deg verdig.
Alle tror de vet alt, og jeg tror jeg vet mye,
men ingen vet så mye som deg, og du prater aldri om det.
Hvordan vet du alt, mamma?
Hvordan?
Ikke skyld på meg
Jeg var Travolta før De gjorde meg til Jim Carrey
De tok valget Jeg måtte føye meg
Alle sier at vi to er like.
De sier du kalte meg Basma fordi du smilte da jeg ble født.
Husker du da du kom tilbake? Jeg ba deg rømme.
- Jeg husker det. - Jeg var redd du ville gjøre det.
Husker du du ga meg en frakoblet spillkontroll,
så jeg kunne late som jeg spilte med deg.
Ja, så klart.
Jeg tror du og mamma har spilt en stund,
og latt meg tro at jeg vant.
Skulle ønske du ville bli. Jeg hater avskjeder.
- Så hvorfor kom du? - Fordi jeg vet at det ikke er farvel.
- Vet du det? - Ja.
Pappa spurte meg om raringen som liker mitt korte hår.
Vet han det?
Han gjør vel det.
Jeg kjøpte "Melding fra havdypet".
"Jeg drukner."
"Jeg drukner." Takk.
Bare hyggelig.
Jeg er svimmel.
- Jeg ble svimmel, men jeg må gå. - Jeg vil savne deg.
Jeg vil savne deg også.
- Ha det. - Ha det.
Pass på deg selv.
Hører du meg?
Hvis du ber meg starte på nytt?
Da vil jeg starte på nytt om og om igjen.
DET FINS INGEN STANDARDNORMAL, MEN SYV MILLIARDER VERSJONER AV DET.
DOKTORGRAD INTERVJUPAKKE
Tekst: Cathrine H. Jenkins