Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Azi, studenții internaționali pornesc în călătorii mult așteptate,
după ce restricțiile din timpul pandemiei i-au ținut departe de apropiați doi ani.
Familiile americane...
Nu pot să cred!
Doamne!
- Așa. - Gata?
În numele lui Allah!
MÂINE E O ZI MAI BUNĂ
Da!
Poftim! Da!
CĂTRE: CODIȚE DIN DRAGOSTE CENTRU DE CANCER ȘI BOLI DE PĂR
BASMA
Bassoum!
- Fată! - Nu te-am recunoscut cu barbă.
- Mi-ai lipsit. - La fel. Îți place?
Arăți elegant.
- Nu e adevărat. - Acum arăți ca un tată.
- Din naștere. - Oficial.
- Lasă! - Nu!
Viața independentă era acolo. Aici, ești sora mea mai mică.
- Cine sunt ăștia? - Prietenii mei.
Gustos! Îmi plac fursecurile!
Te rog. E Kaabur, nu un personaj oarecare.
- Cine e Kaabur? - Kaabur.
Dl Solaiman a insistat să te întâmpine Kaabur.
Bine.
„Am auzit multe despre tine, domniță. Tu ești Bassouma?”
Eu sunt Bassouma. Mulțumesc că m-ai primit, Kaabur.
„Bun-venit la Jeddah!”
E minunat că încă faci chestiile astea.
„Eu? Ce să fac?”
Waleed!
Viața ta e haos
Problemele tale sunt enervante
Când vine vorba de cunoaștere, știu tot
Dar nu-mi pot da seama cum gândești
Dragostea blestemată, distrugi bărbați
Te-am numit înger, dar ești blestemul meu
Așa e viața, nimic nu e perfect Mă ții mereu în iad
Nu primești destul...
Bassouma mea!
- Mi-ai lipsit enorm! - Și tu mie, Samira!
- Părul? - L-am tuns. Îți place?
- E frumos. - L-am donat, dar nu-i spune mamei.
- Ia asta, Samira. - Doamnă, a venit Bassouma.
- Mamă, am ajuns acasă. - Unde o pun?
- Hind! - Bună!
- Bine ai revenit! - Mulțumesc.
- Unde e fata mea? Să o văd. - Mamă.
- Mi-ai lipsit. Nu te-am văzut de doi ani. - La fel, dar ce să fac?
Dumnezeule!
Bună, Hamza!
În sfârșit, ne întâlnim.
Bună!
Știi că e doar un bebeluș? Încă nu vorbește și nu se joacă.
- Ai crescut. - Tu nu.
Ai plecat și te-ai întors om mare.
Să-ți arăt cadourile.
DRAGĂ SOLAIMAN
E pentru tine?
Da, dar i-am promis mamei că nu-l deschid până nu ajungi tu.
WALEED, MAMA, HIND, HAMZA
- Unde e cadoul de la tata? - Al meu?
Nu, al tău e aici. Mă refer la al meu.
Bunicul? Bunicul e bolnav.
Dar se preface că nu e așa.
Solaiman, vino aici, scumpule.
Tată!
Ce e? S-a mutat în camera ta?
Nu, dragă.
M-aș bucura să fiți iar împreună. Sunt fiica ta.
Nu e vorba de asta, Basma.
Atunci?
Unde e tata?
- Calmează-te și ascultă. - Asta fac, dar toți tăceți.
Tatăl tău a plecat. Ne-am despărțit acum două luni.
Erai ocupată cu studiile pentru doctorat,
așa că n-am vrut să te distrag.
Ani de zile am încercat să evit asta.
Dar mi-a ajuns. Divorțul era cea mai bună opțiune.
M-ați mințit?
Și-așa eram mâhniți că nu putem veni la absolvirea ta.
Am vrut să împărtășim bucurii, nu să te îngrijorăm.
Situația era imposibilă. E bine că n-ai fost aici.
Nu locuiești aici, să ai un cuvânt de spus.
Waleed, înțeleg că erai ocupat cu Hamza.
Deci n-ai avut timp să-mi spui.
Dar tu ai avut timp să mă pui să iau condimente,
să aduc vitamina C pentru Najat și tratamente naturiste.
Ai fost prea ocupată să-mi dai vestea?
Nu, mamă, nu-mi zice asta.
Nu ți-am cerut să-mi spui fapte împlinite.
Ci să mă consulți.
Sunt singura ta fiică de aici.
Nu te-ai gândit la asta?
Ferească sfântul să mă deranjezi!
Tata locuiește în vechiul nostru bloc din Salama.
Dacă tatăl tău are o criză, ia-o pe sora ta imediat.
- Fii delicat cu ea. - Bine.
SAMEER AL GHAZZAWI
Tată.
Tată!
Sunt acasă!
Ar fi deschis dacă avea chef.
E mai rău de la carantină încoace.
Situația era periculoasă, mai ales pentru mama.
Tata e un monstru periculos, nu?
- Auzi ce spui? - Nu mai suport căldura.
Bun-venit! Poftiți!
Intrați!
- Fata mea dulce. Eid fericit! - Eid fericit!
Bună, dragă!
- Eid fericit, draga mea! - Eid fericit!
Hamza, spune-mi despre dar.
Aici erai, Bassouma.
De când oferă mama daruri și sărbătorește Eidul așa?
Vrea o nouă tradiție de familie.
Nu unitatea familiei trebuia să fie tradiția?
Nu te-ai schimbat, Bassouma. Când te superi, te umpli de bube.
Unii oameni sunt alergici la alune,
iar eu sunt alergică la rude.
- Eid fericit! - Și ție!
- Și ție, mulțumesc. - Bun-venit!
- Eid fericit! - Sper să te văd măritată la anul.
- Ne aduceți daruri? - Nu, luați voi cadouri pentru noi.
Zic „mersi” că-s singur.
Se pare că Basma nu vrea cadoul.
De-aș fi cunoscut-o pe buni Roqaya!
Ar fi fost frumos. V-ați fi îndrăgit. Unde e tatăl tău?
- Poate știe Waleed. - Unde e fratele tău?
Spune-i unde e odorul tău.
O să vină să te vadă. Sigur e pe drum.
- Eid fericit! - Mulțumesc.
Eid fericit, iubita mea!
Mulțumesc.
- Bun-venit înapoi! - Mi-a fost dor de tine, bunicule.
Nu-mi poți găsi o doamnă frumoasă?
- Bunicule! - Bună!
Mi-ai lipsit.
Hai să facem un selfie!
Zâmbiți!
Putem să nu mai vorbim despre muncă? E sărbătoare.
- Bun-venit, dna doctor! - Încă nu sunt doctor.
Nu e niciodată prea devreme.
Te bucuri că încă studiază?
Sigur, ne umple de mândrie.
Lumea academică e pentru cei inteligenți.
Iar idioții intră în afacerea familiei, nu?
O dată vine singurul doctor din familie și el face scandal.
Cum rămâne cu fratele tău, Adly?
Ce a făcut Adly cu diploma?
Măcar ea studiază ingineria, nu bacterii din nămol.
Doctoratul meu e în inginerie de mediu.
Așchia nu sare departe.
De ce?
Microbacteriile tatei sunt un domeniu rar.
Rar, ca el.
Am pregătit jocuri după cină.
Mamă, le știm pe de rost.
Bătălia de la Badr, al doilea Ramadan...
Al Khandak, pe 5 Shawal.
Impostorule, sunt sigur că nu ai ținut post o zi de Ramadan.
Mare impostor, chiar!
- Cine te-a întrebat? - Generația ta?
- Ei memorează. - Așa e generația ta.
Luai, tu nu ești generația Z?
Suntem generația A și A plus.
Ibrahim.
Bunicul ce vrea de Eid?
- Îmi place carnea. - Ce, bunicule?
Termin ce mi-a pus mama ta în farfurie.
Ia-mă ușor, am o singură gură!
Ce mi-ar plăcea?
Vreau să vă văd fericiți, să vă ascult
și să văd cum vă plănuiți viețile.
Și cele de apoi.
Lasă-i să trăiască viața asta înainte. Viața de apoi e în grija mea.
- E Solaiman. - Da.
Pacea fie cu voi!
- Bun-venit! - Arată-i bunicului.
Tată.
Arată-mi ce ai făcut.
Să văd! Arată-mi ce ai pățit.
Asta? Nu e nimic.
E o zgârietură.
Nicio grijă! Eid fericit!
- Bine? - Tată.
Bună, draga mea fiică. Ce mai faci?
- Mi-a fost dor de tine. - Și mie.
S-a întors îngerul meu din Orașul îngerilor?
Ce e asta?
Ți-ai tăiat părul de la prea multă carte?
E ceva nou. Nu-ți place?
Un pic.
- Mi-ai lipsit. - Toți mi-ați lipsit.
- Ce faci, tată? - Ce faci, fiule?
- Pacea fie cu tine! - Bună!
- Ne bucurăm că ai venit. - Mulțumesc! Eid fericit!
- Pacea fie cu voi toți! - Bun-venit!
- Eid fericit! - Bună!
Tată, nu te ridica, te rog.
- Dragul meu băiat. - Sunt aici.
- Să te îmbrățișez! - Da tată. Fii binecuvântat!
- Eid fericit! - Ce faci, fiule?
- Ce mai faci? - Nu prea bine, dar totul e în regulă.
- Slavă Domnului! - Fii binecuvântat!
Dragul de el e fericit și sărbătorește Eidul.
Nu-i așa?
Ia loc! Îmi poți întreba fratele, el știe tot.
Rutina, sănătatea și munca mea.
- Fii binecuvântat! - La fel!
Apa ta, tată.
Încet!
Ia loc, tată.
- Vezi? - Stai jos.
Medicamentele sunt bune.
Am vrut să-ți atrag atenția.
De ce nu vă bucurați de Eid? Ne revedem curând.
Când marele vostru unchi permite.
- Tată. - Rămas-bun!
- Unde te duci? - O clipă.
- Unde te duci? - Tată, nu pleca. Merg cu tine.
- Samira, adu-mi abaya și poșeta, te rog. - Ia vasele de plastic.
Am venit să te văd la bunicul tău, pentru că nu e ordine la mine acasă.
Nu ești vreo străină,
dar am vrut să fie gata casa pentru prima ta vizită.
Stau aici de două luni și vezi...
Nu-mi e ușor.
Ai înlocuit experimentele cu opere de artă.
Și artă conceptuală.
Lumea o ia razna după arta conceptuală.
Serios.
- Tată, ghici ce ți-am adus. - Ce?
Dar am mâncat o parte.
Migdale confiate din Los Angeles?
Da! Bună alegere!
Dar aveau o poză cu un munte, dacă-mi aduc aminte bine.
Ai gustat? Bravo!
Asta era operă de artă la o expoziție mare.
A fost vândută cu 150.000 de dolari. Nu glumesc.
Cine e destul de tâmpit să dea atât pe o banană?
Cumpărătorul e chiar prost.
Dar cel care pretinde că a creat banana e detestabil.
Cinstit, prefer cumpărători proști în locul vânzătorilor răi.
Mama ți-a dat alea? Le adora.
Am distrus două deja, cum am făcut cu inima mamei tale.
Haide!
Un narcisist ranchiunos
Un șarpe
Un tiran depravat
Adel e drept
Ba nu e drept
Adel înțeapă
Adel...
E nedrept
Vai de tine, Adel!
Ia loc, dragă.
- Te rog! - Mulțumesc!
Au același gust?
Au un gust nou, dar cunoscut.
Zilele din Montana au fost cele mai fericite alături de mama ta.
Sigur ți-a povestit, nu?
Da.
Totul va fi bine, tată.
Am auzit că ai fost pe la tatăl tău acasă.
Aia e casă?
Se pare că nu mi-ai spus totul.
Îmi pare rău, dragă.
Și trebuie să dorm.
Îmi pare rău pentru tine. Ar fi trebuit să-ți spun mai devreme.
Nu ți-aș fi stricat Eidul.
O să-mi revin după ce dorm.
Noapte bună, Basmati!
MANUAL DE MANAGEMENT DE MEDIU
Tatăl tău a lăsat asta aici.
E singurul medicament rămas.
A aruncat restul la toaletă.
Nu a vrut niciodată să se trateze.
Voiai să-l salvezi cu medicamente și ai divorțat de el când a refuzat?
Mă mut cu tata.
Nu te prosti. Trebuie să te odihnești, abia ai ajuns.
Interviul de doctorat e peste mai puțin de o lună, nu?
Mai știi ce greu l-am convins să te lase să pleci?
Umilința îndurată la masterat?
Să nu redeschidem subiectul.
Dar am călătorit.
Iar tata nu s-a mai plâns doi ani.
Mamă, dacă vrei să știi cum mi-am petrecut seara...
M-am gândit cât te iubește tata.
Ai fost aici și ai văzut cât suferea.
Exact, mamă. Exact.
Amândoi sufereați.
Tu ți-ai găsit partenerul care să-ți fie alături la bine și la greu.
Dar poate că altceva te-a supărat,
că ai crezut că medicamentele astea o să-ți rezolve toate problemele
și va fi ca pe vremuri?
Când o să înțelegi că pastilele nu-ți salvează apropiații,
nici măcar o furnică?
Noi îi salvăm pe alții, mamă.
Medicamentele nu sunt suficiente, așa e.
Dar eu ce eram? O fantomă?
I-am fost alături zi de zi.
Bassoumati...
Vreau să ai succes în ciuda a toate.
Tu ești prioritatea mea.
Lasă problemele noastre.
Sunt și ale mele.
Nu știu cum ai energie să sărbătorești Eidul.
- De ce să te pedepsesc pe tine? - Mă pedepsești când sărbătorești.
Apoi și mai tare aducând medicamentul ăsta aici.
Poți să îl lași. Eu plec.
Bună!
- Bună, scumpo! - Bună!
Mergem la mătușica mare, apoi la prânz la unchiul.
- Apoi mergem la verișoara mea. - Da.
Vom bea un ceai la ea și poate mai luăm prânzul.
E a doua zi de Eid și am vizitat jumătate de familie.
Gura! Ai primit daruri de la toți. Știi cât de pretențios e Malik.
Dar ce ți-ai făcut la păr, nebuno?
L-am tăiat.
Simpatic!
Te mai lăsăm două zile cu familia, apoi te preluăm.
Unde ești, în Salama?
Cred că a sosit tata.
- Vorbim mai târziu. Pa! - Pa!
Pa!
- Am zis că nu-s pregătit de oaspeți. - Nu sunt oaspete.
Nu da vina pe mine
Nu acceptă
Că spun că am casa goală
Nu da vina pe mine
Eram Travolta M-au transformat în Jim Carrey
Au luat o decizie Și trebuie să aleg
Nu da vina pe mine
Ți-au spus că tatăl tău e bolnav?
Da.
Nu știu că în aerul condiționat sunt bacterii vechi de 40 de ani?
E foarte nesănătos.
Multe amintiri aici, dle doctor.
Ții minte când erai mică, Bassouma?
Obișnuiai să te ascunzi sub masă.
Când te găseam, erai în hainele mamei,
cu ruj și tocuri înalte.
Ai crescut, Bassouma!
Da, dar fără machiaj. Uită-te la mine!
I-au spus și să-și taie părul.
Bassouma a fost mereu frumoasă.
Sigur că e frumoasă. Cu toții știm asta.
Dar cei care o derutează,
cine îi cunoaște oare?
Îi știu cum sunt.
Ce s-a întâmplat?
Nu intră merge la loc.
Nu știi unde vine inima? E mereu aici.
Gata, e întreg iarăși.
Așchia nu sare departe de trunchi.
- Bună! - Bună!
Clinica de ficat și gastroenterologie a dr. Hassan.
Sun să reprogramez pentru dl Adly Seif Ed-Deen
pentru luni la ora 11:00.
Sunt fiica pacientului.
Scuze, dr. Hassan poate face vizita?
Medicul lui curant e în concediu.
Dr. Hassan e nou la clinică, dar foarte recomandat.
În regulă, mulțumesc.
- Eid fericit! - Eid fericit și dv. Mulțumesc.
La revedere.
Un medic nou nu e neapărat bun.
E prima ieșire. Contează.
La spital?
Nu-ți trebuie secretară?
JURNAL
E donație de la fratele tău.
- Bună! - Bună! De la dl Waleed.
Mulțumesc!
- Waleed a trimis mâncare. - Spune-i că nu sunt cerșetor.
A trimis molokhiya!
Fără molokhiya sau orez cu vermicelli.
Am zis de două zile, dar părea prea mult.
Ți-am adus cafea, să studiezi.
Să studiez? Mama te-a trimis? Nu ies.
- De unde ai știut unde să vii? - Sunt deștept.
Deștept? Ai noroc că nu te vede tata cum stai în stradă ca prostul.
Salut, unchiule!
Eid fericit! Voiam să vă aduc urări de bine.
O să ne distrăm de minune.
Te omor!
Gata cu farsele! Crezi că am șase ani?
- Aș vrea eu! - De ce?
Tu la șase și eu la opt ani ne uitam la „Timon și Pumbaa”.
Când eram mistreț tânăr
- Hakuna Matata! - Hakuna Matata!
- Auzi? - Zi!
Știu unde putem fi iar copii.
- Unde? - La plaja din Obhour.
- Haide! - Mă duc la culcare.
- Noapte bună! - Bine.
Pa!
Idiotul!
Dr. Adly Seif Ed-Deen.
Numele e dl Adly?
Dr. Adly, vă rog.
Am fost savant-șef în laboratorul acesta timp de 20 de ani.
- Bine ați revenit, dr. Adly. - Mersi!
Clinicile sunt la etajul al doilea.
- Bine. - Purtați mască.
Bine, mulțumesc.
Ochii galbeni sunt cauzați de ceva ce se numește „icter”.
- Icterul este... - Acumularea de bilirubină în sânge.
Corect.
Mai multe lucruri pot da ochi galbeni.
Ar putea fi deshidratare. Nu beți destul lichid.
Sau poate e un alt motiv.
Anxietate sau stres constant.
Stres constant.
Waleed, frigiderul e gol.
Dar e în regulă. La ce te gândești?
Nu-i mai trimite mâncare. Îi spune caritate.
În ultima lună, ați consumat droguri sau băuturi alcoolice?
Nu vă uitați la mine când puneți întrebările de rutină?
Da.
Domnule doctor, spuneți-mi...
ați făcut sex neobișnuit recent?
Sex altfel.
Ce s-a întâmplat? Orice relație sexuală aparte.
Știai de problemele de ficat și ochii galbeni?
Ceva ieșit din comun?
Ceva neconvențional? Ceva nou?
Trebuie să-mi spuneți, nu doresc...
Și eu știu lucruri. Te rog...
Pa! Te sun înapoi.
Tată!
Scuze...
Faceți ceva! Dați-mi doze mai mari,
dar lăsați-mă să fumez și să beau cafea.
Tată?
SĂ MĂ SPĂL PE MÂINI? DA
ȘEF DE SERVICIU FARMACIE
Ți-a băgat un băț în gât?
Nu. Își băga nasul unde nu-l privește.
Îmi pare rău. Nu mai venim.
Nu te scuza pentru defectele altora.
Nu regret.
Domnule, COVID a trecut.
Domnul doctor, așa să-mi spuneți.
E tot aia. Nu vă agitați.
- Haide, tată! - Să mergem.
Le place să-mi răpească titlul. Numai așa fac.
Ia te uită!
V-am amuzat destul azi?
Dr. Hassan e ultima voastră creație?
Vă bateți joc de mine, șerpi narcisiști?
Ascultă-mă, tată. Mi-e foame. Haide!
Pa, unchiule!
Pa!
Te caut de jumătate de oră.
Conduci prea încet.
Tată, te rog.
Ne pare rău!
Poți să mergi mai repede?
Eliberează drumul, moșule!
Oamenii sunt foarte ciudați.
Nu-i deranjează să prinzi 140 la oră în centru,
dar nu tolerează condusul preventiv.
E sigur să conduci cu 20km/h?
- Tată! - Să conduc ca nebunii ăștia?
Nu condu periculos.
Poftă bună!
A comandat penne.
Scuze! Începeți și vin și pennele imediat.
Știi că a zburat 22 de ore doar să vină să mă vadă?
- Bine ați revenit! - Mersi!
Vrei să mă vadă toată Jeddah cum înfulec înaintea ei,
eu, tatăl ei iubitor, când ea a zburat atât?
Sigur că nu.
Scuze, domnule. O să fie gata imediat.
Mai zi-mi „domnule” o dată și-ți fac farfuria guler!
Jur că burgerul e delicios.
E delicios.
Tu nu mănânci pui.
Aș fi mâncat și dacă era de elefant.
E frumos din partea lui să te aștepte la cină.
Da, e dulce, politicos, drăguț.
Dar modul în care se exprimă... I-am zis: „Stai, tată!”
- Așa e generația lui. Tata e la fel. - Da.
Acolo e o victimă a școlii de înot a bunicului.
Pe bune, tata a învățat să înoate aici.
Tata are poze cu el pe plajă, dar nu cred că a înotat vreodată.
- Vrei să înveți să înoți? - Sunteți țicniți.
S-ar putea rupe pasarela.
De ce vrei să mă îneci? Ce violent!
E ciudat, pentru că știu o fată care mi-a înecat fratele
și i-a dat o lecție de neuitat.
- Eu? - De-aș putea uita!
Eram copii.
- Acum trei ani? - Da, eram.
De mi-aș fi știut sfârșitul
Nu aș fi început
Valurile albastre din ochii tăi
Mă ademenesc în abis
Și nu am experiență în dragoste
Nu am nici barcă
Respir sub apă
Mă înec
Ești aici la studiu sau în vacanță?
A venit în concediu cu cărțile.
La ziua mea o să uite de studii și de SUA.
Credeam că mătușa Manal e fericită că ai masteratul.
Sau poate are un iubițel în SUA.
Eu și Malik te cunoaștem.
Laila!
Ce? S-a mutat în Los Angeles, nu s-a dus la mânăstire.
Știu că nu sunt călugăriță sau religioasă,
dar ce am învățat la masterat e...
că poți găsi prieteni în cărți și plante.
- În plante? - Da.
- Pe bune? - Inginerie de mediu, ai uitat?
- Stai! Ce e asta? - Ce?
Cine sunt?
Lasă-te jos!
Sunt pescari.
- Cine sunt? - Ridicați-vă!
Bine.
Vreți să plecăm fiindcă au apărut ăia?
Vrei să plecăm?
Nu, rămân, să-mi limpezesc mințile. Voi vorbiți prea mult.
Ce?
Câte cuvinte vrei să auzi data viitoare? Să le limităm.
Prea multe întrebări.
Trucul e în urechi?
Știi ce vezi. E machiaj și ketchup,
dar ce auzi ar putea fi real.
De mult nu am văzut un film împreună.
Cina?
Numești asta cină?
Nu avem de ales. Cineva a aruncat mâncarea de la Waleed.
Nu i-ai spus că n-am nevoie de miloagă?
Waleed e problema sau darul? Pot să-ți găsesc pe alții caritabili.
Tu și fratele tău o să mă înnebuniți.
Nu e fratele meu.
Imediat!
- Bună seara, doamnă. - Bună!
- Mulțumesc! - Cu plăcere!
- Poftiți! - Mersi!
- Din partea casei. - Mulțumesc!
La revedere!
Tată, am nevoie de ajutor.
O clipă.
Bine.
Floarea de hârtie, plantă perenă britanică.
Iedera dracului. Asta uit mereu cum se cheamă.
Dar hidratează aerul și absoarbe toxinele.
Sunt ființe vii.
Deci ne putem lua adio de la mama, Waleed, Hind și Samara
și să-i urăm bun-venit Dnei Iedere.
Nu mușcă.
Bula mea plăcută
Protejează-mă de rele
Ajută-mă să uit
Bula mea frumoasă, apără-mă
Ajută-mă să uit
Bula mea frumoasă, apără-mă
Lasă-mă să zbor, ajută-mă să uit
Bula mea frumoasă, apără-mă
Lasă-mă să zbor, ajută-mă să uit
Peste munți și mări, du-mă în văzduh
Prin aer croiește-mi calea
Peste munți și mări, du-mă în văzduh
Prin aer croiește-mi calea
Cum vi se spune? „Vegetarieni”?
- Prieteni ai mediului, poate? - Da.
O plantă te ajută să respiri în casă,
dar prea multe te sufocă.
Cine ți-a spus că plante îți trebuie?
Șarpele ăla narcisist nedrept?
Tată, e bine.
Adel? Șarpele ăla narcisist nedrept?
- Pot... - Lasă-ți tatăl medic să te vindece!
Frizura ta îmi amintește de o fată americană pe care o știam.
Te-ai tuns ca să respingi pețitorii?
Tipilor le place părul scurt acum. Nu-ți face griji.
- Noapte bună! - Noapte bună, tată.
- Bună dimineața! - Bună dimineața!
- Vino. Vreau să-ți arăt ceva. - Ce?
Astea sunt de pe telecomanda televizorului.
Și astea sunt de pe mânerul ușii.
Am făcut curat două săptămâni, tată.
- Astea, de pe cuțitul de la restaurant. - Care?
- La cel la care am fost? - Amprente pe armă!
Doamne!
Stai așa! Cineva a băut apă.
Nu mă duci la medicul ăla pervers.
Sunt ocupat.
Tată, hai la piața de pește.
Sau ți-ai uitat vechile obiceiuri?
Doar noi doi.
- Vinerea asta? - Am ședințe.
Deci da.
Pa!
Nu mă convinge. Nu.
Scuze!
- Nicio problemă. Totul bine? - Haide, Noora.
- Ești gata pentru interviul de azi? - Nu e azi.
Nu mi-ai cerut ajutorul?
- Fii pe fază, sunt un profesor strict. - Zău?
Ce faci?
Vreau să explici comitetului de savanți distinși.
- Haide! - Bine.
Bună, eu sunt Basma.
Da.
Bine.
Los Angeles este un oraș care a fost lovit mereu de cutremure.
S-a ridicat din nou din pământ de fiecare dată.
Pe de altă parte, Arabia Saudită,
a fost mai mereu deșert, așa cum bine știți.
Dar iată, azi este foarte diferită.
Nimeni nu-și poate imagina că era un deșert.
Cercetarea mea e importantă,
fiindcă arată similitudinile dintre cele două locuri,
neobservate de mai nimeni.
De exemplu, Los Angeles, în 1994,
a fost lovit de un cutremur monstruos.
Dezastru complet, Malik.
Arăta ca Arabia Saudită când era deșert. Și uite cum arată acum!
Malik, zi și tu!
- Eu visez... - Care este relevanța astăzi?
E important.
Da, dar nu va conta peste cinci-șase ani.
Trecem prin schimbări rapide, nu crezi?
Ba da.
Mereu când vezi că o duc bine, mă tragi în spate. De ce?
Voiai o schimbare.
Sau doar vrei să-ți iei doctoratul ca să te întorci la amorezul tău?
Bine...
S-au schimbat multe de când m-ai cerut.
Dar parcă am zis că vom fi prieteni.
- Prieteni? - Dacă accepți, desigur.
Dacă nu, încetează să faci pe detectivul Conan în viața mea.
Conan, de pe vremuri?
Nu mă mai irita, bine?
Ești aici, Basma!
- Bună! - Bună!
- Vrei să verifici pepenele? - Să văd.
- E uscat și incolor? - E roșu și pocnește.
Da. Ce mai faci?
I-a revenit auzul fratelui tău. Era mut mai adineauri.
Se zice că ești surd.
Fratele tău era surd adineauri.
DELIR PARANOIC
- Bună! - Bună!
RISPERDAL, EFECTE SECUNDARE
- Înveți? - Da.
Știi că LA și San Francisco se vor uni din cauza cutremurelor?
Toată lumea va deveni una. Se numește Judecata de Apoi.
Tată!
În legătură cu piața de pește,
mergeam împreună cu mama ta.
Dar ea nu va veni cu noi acum.
Ai vrea să vină Waleed în loc?
Desigur.
Sună bine.
Știu că e târziu, dar voiam să te întreb.
- Noapte bună! - La fel!
- Închid ușa? - Da, te rog.
Bine.
MINISTERUL MEDIULUI, APEI ȘI AGRICULTURII
PIAȚA CENTRALĂ DE PEȘTE
Nu puteai purta ceva și mai elegant?
Waleed se îmbracă de sărbătoare la pește.
Dacă n-ați observat, e o zi specială în familia noastră.
- Ce? - Prima vizită a lui Solaiman la piață.
Da!
I-am adus aici pe mătușa și pe tatăl tău când erau de vârsta ta.
- Nu sunt copil, ci bărbat tânăr. - Da.
- Ești un tânăr filosof. - Pe bune!
- Tată, uite! - Tare!
- A ales un pește mare. - Da.
Cel mai mare.
Vrei o poză cu el?
Hai să facem o poză.
- Cum spunem? - Pește oceanic!
- Super!
- Bună! - Ai grijă la gheare.
- Salut, Yacoub! - Vezi?
- Dl Adly! - Salut!
Pe unde ați umblat?
- Nu v-am văzut de mult. Călătoriți? - Nu vezi că-s aici?
- Ce ai azi? - Pești de ocean, creveți...
- E captura de azi? - Desigur.
Dă-ne dintr-ăsta pentru Waleed.
- Mare sau mic? - Doi medii.
- Doi medii? - Da.
- Atât? - Atât.
Basma gătește sayadeya de Eid, să-i fie simplu.
- La grătar. - Simplu.
Îți place piața de pește?
E bine?
Nu e Ibrahim?
- Ibrahim! - Bună, Suleiman Pașa!
Unchiul Adly!
- Bună, Basma! - Salut!
- Waleed. - Bună!
- Nu poți să stai pe picioare? - Dă-te jos.
- Du-te la tatăl tău. - Ești aici de dragul Basmei.
- O păstrăm aici. - Serios?
- Tatăl tău e aici? - Nu, e prea leneș.
- Mi-a făcut plăcere să vă văd. - La fel.
- Pa! - Pa!
- Alt șarpe. - Ador peștele.
- Îl gătim acasă. Nu-i așa? - Tată?
Nu-i nimic, draga mea.
- Bună, Hind! Ce mai faci? - Ce faci, unchiule? Mi-ai lipsit.
- Ce fac copiii? - Bine.
Hamza! Doamne! Uită-te la tine!
Ce prințișor!
- Nu ai spus că e bine? - Și tu ai spus asta.
Și șervețelele de pe aparate?
Ne omoară bacteriile de la aerul condiționat.
Îi iei apărarea?
Nu vezi că merge bine?
- Bine? - Da.
- Asta e „bine” pentru tine? - Da.
Dacă arzi mâncarea, nimic nu va fi bine.
- Bună! - Da.
Prințișorul doarme.
Bună!
Ne răsfeți?
- Nu-l trezi. - Când e ziua Lailei?
Vin imediat.
- Dormim aici? - Stăm până târziu.
Bine.
- Pregătește tahini. - Da.
Bună, ce mai faci?
Solaiman, hai la masă. Te joci mai târziu.
Nu mă joc. Lucrez, ca tata.
- I-ai spus fiului tău că ești inginer? - Nu.
- De ce nu? - Fiindcă nu sunt inginer.
- Termină-ți mâncarea, merg eu. - Rămâi. Îi e foame.
- Bine. - Nu poți face asta.
- Tată! - „Tată!”
Tată, ții mine că aveam una ca asta când eram mic?
Da.
- Da? - Jur. Nu-ți amintești?
De asta am avut succes cu păpușile.
- L-am cunoscut doar pe Karbouj, nu? - Kaabur.
Basman, și Solaiman știe. E Kaabur.
L-am văzut. Nu e grăsuț.
Nu e înalt și slab?
S-a îmbolnăvit și a pierdut sânge, iar acum e slăbănog.
- Simpatic. - Ciudat. Kaabur a slăbit, deci?
- Da, tată. - Asta e bine.
Ascultați, copii.
Vă rog să acceptați scuzele mele sincere.
Hind, nu ești o străină, ci mi-ești fiică.
Deși nu te-am primit călduros când ai intrat în familie.
Dar treceam printr-o perioadă grea din cauza unor narcisiști.
Mi-au răpit bucuria alături de voi.
Îmi pare foarte rău.
Dar, să fim sinceri,
situația e nouă pentru toți și poate fi dificilă.
Eu și mama ta am divorțat din motive pe care le veți înțelege mai târziu.
Contează doar să știți că îi doresc binele lui Manal.
Pentru mine, deși apartamentul meu e mic, incomod și dezordonat,
inima mea e caldă și mereu deschisă față de voi,
plină de bucurie.
Tată!
- Pa, fiule! - Poftim!
Pa, scumpule!
Ține-l bine.
Pa!
Adam e destul de mare.
Acum are 18 ani, iar eu îmbătrânesc.
- Lasă-l să facă Umrah. - Doamne ajută!
- Samira, te așteaptă șoferul. - Bine.
Pune mâncarea în frigider,
sau o să se transforme în bacterii, ca tatăl tău.
La revedere, Bassouma!
- Pa! - Pa, doctore.
Pa!
Găteam asta pentru colegi la facultate în SUA.
Curățau farfuria imediat.
Până și Julia.
Voia să viziteze Jeddah să mănânce mugalgal, ficat și cartofi, în Gabil.
O aveai pe Julia în SUA?
Ia stai! Cine mai era? Margaret, Christina?
Nu. Doar Julia.
La ea mă refeream când ți-am zis că părul tău îmi trezește amintiri.
Apoi am devenit religios.
Nu genul care te face să iubești viața, ci genul care te face să urăști tot.
Tata m-a trimis la studii afară de când eram mic.
De fapt, a fost ideea unchiului tău, Adel.
Când a murit mama, tata s-a întristat și s-a retras.
L-a lăsat pe Adel la conducere.
Apropo... Nu mișca, bine?
Nu mișca!
SHAHAD, KHALED ȘI EU VENIM DUPĂ TINE
Tată, aici erai.
- Salut! - Uite, Solaiman a uitat păpușa.
- Uite! - Ce e comoara asta?
- De unde ai astea? - Mama mi le-a dat.
Odihnește-te în pace, mamă.
Nu mă scăpa din priviri.
Îl mai știi pe Khaled Al-Rawi?
- Bunicul vecinului. Dacă te vedea... - Malik și Laila.
...ajungeai în apă.
Dar nu și eu. Îi era groază de mama.
Nu?
Montana.
Cărți poștale din Montana.
Tată, scrisul tău!
Dumnezeule!
„Dragă tată...
îți scriu asta din Montana, cunoscută pentru drumurile montane verzi.
CARTE POȘTALĂ
N-am mai văzut atâta verdeață.
Toți colegii mei sunt diferiți,
dar la facultate e mai bine decât să petrec cu bacteriile mele.
Mi-e dor de Najwa.
Aș vrea să merg la nunta ei cu Saud.
Roagă-l pe fratele meu, Adel, să facă aranjamentele.
Fiul tău iubit, Adly.”
- Ai fost la nuntă? - Nu, din păcate.
Dar Najat și soțul ei au venit în vizită. Acolo ți-am cunoscut mama.
Așa e. Era acolo, cu bunicii mei.
Tata era sigur că o să mă îndrăgostesc de ea.
- Cine nu s-ar fi îndrăgostit de ea? - A fost la prima vedere?
Se poate spune și așa.
Dar a fost și o dragoste care a umplut un gol.
Îmi spui cui îi place părul tău scurt?
Da, odată ce-l găsesc.
Nu e Malik?
Malik? Am fost mereu ca frații.
- Frați? - Da.
Glumești? Nu există așa ceva.
Zău? Cine țipa la noi:
„Malik și Laila, Waleed și Basma, curățați podeaua!”
Cine făcea asta?
Tată, ies în oraș.
Scuze!
- Ai întârziat. - Veneai mai repede din Los Angeles.
- Bună! - Bună!
Bună!
- Bună! - Bună!
Știi cine a primit părul tău?
Nu, din motive de intimitate.
Nu puteai să le trimiți păr de cal?
- Chiar nu-ți place, nu? - Ba e frumos.
Îți stă bine tunsă așa și ești grozavă că ai donat.
Doamna care a primit părul tău...
Oricine și oriunde ar fi, e mai frumoasă acum.
- M-am înroșit. - Da?
Nu te-am văzut roșind în preajma mea. Dă-mi ăla!
- Aici locuiesc. - Bine, o clipă.
- La revedere! - Pa!
- Pa!
Vrei să te oprești?
Oprește-te, te rog.
Mi-ai arătat că poți fi bine tot timpul.
Sau nu vrei să fii bine?
Vezi copacul ăla?
Cel care se uită la noi certându-ne.
Vrea să-mi dea șuturi când sunt la podea.
Unchiul tău... e ca un virus.
Răspândește infecția oriunde merge.
Iar fiul lui, ticălosul care vrea să-mi răpească nepotul,
mă amenință cu mușchii lui.
Tată, locul era deprimant.
Totul era înfricoșător aici.
Dacă e vreun virus, e aici, cu noi.
Asta încerc să te fac să înțelegi! Virusul e aici!
Miști totul ca pe păpuși,
să-ți satisfaci egoul
arătând cum ai grijă de tăticul tău bolnav.
Numai tu ești bolnavă aici.
Șerpi narcisiști, cu toții.
Sunt un șarpe narcisist? Eu?
Eu, tată?
Eu sunt cea care te laudă tot timpul.
Nu mă cunoști? Acum sunt un șarpe?
Tot spun că nu ești slab sau bolnav.
Repet, nu ești slab sau bolnav.
Nu ești.
Nu ești slab sau bolnav.
Nu mi-am dorit niciodată un tată mai bun.
Sigur că nu. Nu m-am plâns niciodată de absența ta,
fiindcă iubirea mă face slab.
Doi ani nu ai întrebat de mine și nu ai venit în vizită.
Când întreb de tine, aud: „Nu-ți pasă de studiile ei?
E viitorul ei.”
Mi-au năruit reputația și dorul de tine.
Crezi că nu mi-a fost dor de tine?
Că nu-mi lipsiți, și tu, și restul familiei?
Crezi că nu plângeam singură în carantină în SUA?
Îmi pare rău că am avut responsabilități.
Că am fost ocupată cu studiile.
Că am fost singură.
Îmi pare rău că mă străduiam, că...
Doar o mamă nebună își gonește fiica doi ani!
Nu era de ajuns?
M-am întors la o casă destrămată și am decis...
M-am mutat cu tine. Ce credeai că o să fac?
Șerpi narcisiști, toți.
- Tată. - Șerpi narcisiști. Doi ani!
Te uiți la mine? Dacă te uiți la mine,
o să știi că ești cel mai bun tată.
Nu mi-aș dori un altul.
Nu înțeleg ce s-a întâmplat.
Am fost plecată câteva ore.
E bine că am vorbit despre divorț...
despre familie, și că putem fi o familie cu toate care au fost.
Uită-te la mine!
Te-au gonit ca să nu te văd.
Ți-au tăiat părul să nu te măriți.
Acum te trimit să-mi bagi medicamentele și virusurile lor pe gât.
- Să mă simt un tată prost. - Nu.
- Că-s iresponsabil și slab. - Nu.
- Manal a plecat, Waleed a plecat. - Nu.
Și acum tu.
Și tu!
Ajunge!
Doamne! Ajunge.
Ai auzit?
Ți-am zis că ne filmează mereu. Auzi?
Tată, poți da sonorul mai încet?
- Da? - Mansour Ahmad Seif Ed-Deen?
- Da. - Poliția.
Au fost raportate zgomote suspecte.
Stăteam cu tata.
Au fost auzite țipete.
Poate de la televizor.
Deci totul e în regulă?
- E o verificare de rutină. - Totul e bine.
Casa asta e periculoasă.
E plină de șerpi.
Nu da vina pe mine
Eram Travolta
M-au transformat în Jim Carrey
Ei au luat decizia Și trebuie să mă supun
Haide, arată-ne!
„Mătușica Basma.
Asta e camera mea. Locuiesc cu prietenul meu, Solaiman.”
E nepotul meu deștept?
Ești moartă?
Nu.
Aveai sânge pe tine.
- Unde? - Aici.
Ți-ai trezit mătușa?
Te simți mai bine?
Mai bine o lași pe mama, e farmacie.
Zău? Du-te s-o ajuți la bucătărie.
„Farmacie”, cică! Se zice „farmacistă”.
O să mă scoată din minți.
Arată-mi fața ta. O să usture puțin.
Scuze!
Bine.
Am dat jos ziarele alea.
Știu. Tata te-a adus aici.
Ia-ți lucrurile. Poți sta cu noi câteva zile.
Suntem o familie liniștită. Cel mai mare scandal aici e...
„când Hamza ne trezește că vrea lapte sau să socializeze.”
Ce zici?
Foarte tentant. Serios.
Dar am un interviu...
peste nouă zile.
Și arăt ca adunată de pe străzi.
Vino aici, să te concentrezi.
Sau du-te la mama. E îngrijorată.
De ce te ferești de tata?
Nu am făcut nimic imposibil, doar i-am acordat timp și atenție.
Mi-am dat seama că de tine are cea mai mare nevoie.
Vorbesc serios.
Waleed.
Ți-e frică de boala lui?
Să iau boala lui?
Mi-e mai frică de el decât de boală.
Într-o zi...
tata l-a sfâșiat pe Kaabur și l-a aruncat pe fereastră.
I-am spus lui Solaiman că a sângerat și a slăbit.
Da, Kaabur.
Ne trebuie altă poveste pentru Baskota.
Spune-i că mi-era foame și l-am mușcat.
Nu l-am văzut fericit și normal de mult.
Până și Hind a zis că ai făcut imposibilul.
- Totul era în regulă, ai văzut și tu. - Da.
Dar mi-era constant frică să nu o ia razna.
APEL DE LA MALIK
CAFEA?
NU, MERSI
O SĂ FIU LA CĂBĂNUȚE MÂINE LA 19.00. M-AȘ BUCURA SĂ VII.
CODIȚE DIN DRAGOSTE
Dragă Basma, mulțumim pentru donația către Codițe din dragoste.
Cu drag, Codițe din dragoste.
Vrei să facem o tură?
Sperăm că nu ne vede proprietarul.
Ce e asta?
Copiii lui Waleed.
Te-am visat.
Zău? Cum?
- Eram pe promenadă. - Ne plimbam?
Nu-mi amintesc. Dar totul era apăsător.
Se pare... E perioada aia a lunii?
Ce?
Nu doar asta ne întristează.
Putem simți tristețea și alte emoții în mod normal.
- Pari supărată. - Nu te deranja.
Nu, sunt frate.
Bine, frate.
- Pot să te întreb ceva? - Da.
De ce mă ajuți cu interviul
și te ții după mine peste tot?
De ce?
E simplu.
Întâi, fiindcă ai interviul în curând.
Prietena mea își dorește doctoratul în inginerie de mediu.
În al doilea rând,
poate fiindcă dispari mereu și vreau să știu unde ești.
Să-ți fiu aproape.
Știu. Fiindcă familiile noastre sunt prietene.
Știi tu...
Mi-ar fi plăcut dacă mi-ai fi cerut ajutorul.
Doctoratul e visul, nu?
Nu al meu pentru tine, dar e al tău.
Îl respect.
Pot să te mai întreb ceva?
Parcă eu și soră-mea vorbeam mult.
De ce plâng și țipă bărbații?
Până la urmă, își doresc doar tort.
Poate fiindcă m-ai refuzat acum trei ani.
Când m-ai cerut, ai zis: „Să nu îmbătrânim necăsătoriți.
Ce-ar fi să ne căsătorim?”
- Care-i problema? - Ce?
Nu mă mărit cu prietenul meu ca să nu fiu singură,
ci ca să îmbătrânim împreună.
- Glumeam. - De unde să știu?
De ce trebuie mereu să spunem ce simțim persoanelor iubite?
De ce nu putem doar să zicem „electricitate” sau „lingură”?
Cum îi spui cuiva că îl iubești?
„Lingură”? „Electricitate”?
Le voi spune, Basma.
Am vrut să te mai aduc aici o dată. Tu vei avea șase ani, iar eu, opt.
Tată?
Tată!
Tată, te rog.
Trezește-te, tată! Ce faci? Tati!
Ridică-te, tată! Te rog.
Calmează-te.
Unele lucruri au soluție, altele nu.
Deci e fără speranță?
Numele meu e Amal. Par optimistă?
Eu sunt Basma. Mă vezi zâmbind?
Da, amândouă avem nevoie de superputeri să funcționăm.
Ești aici cu o rudă.
Cu prietena mea, depresia.
Scuze! Și eu sunt cu familia.
Suntem în cea mai sigură zonă din spital. Sunt reguli peste tot.
În cazul zahărului, nu ai voie, sau îți amputează piciorul.
Dacă ai nevoie de transfuzie, îți dau ce sânge găsesc pe drumuri.
De ce se tunde lumea? De plăcere.
- M-am tuns pentru tata. - Nu, dragă. Te-ai tuns pentru tine.
Așa e.
- Familia mea e aici. - Apropo, îți stă bine tunsă așa.
- Mulțumesc. - Cu plăcere, Basma.
Pa!
L-ai rugat pe Ibrahim să-l mute într-o rezervă?
L-am întrebat, unchiule. Totul e bine.
E bine, dar trebuie ținut sub observație.
Sperăm că se va vindeca repede.
Slavă Domnului!
- Mulțumim. - E bine.
- Scuze! - Da, dle doctor.
I-am adus apă sfințită.
Să i-o dea asistenta.
Doctore, e cea mai bună șansă să se trateze.
Sigur, dacă toată lumea e de acord.
Sigur că da. Dacă pleacă, nu se mai întoarce.
E cel mai bine pentru el. Are nevoie de tratament.
Am mai încercat.
Vă mulțumesc tuturor.
Am stat cu tata o lună și nimeni nu s-a arătat la față.
Dar toți dau buluc la drame, spitale și sărbători.
Vreau să știu ce are tata. Nu e vorba despre voi.
Vă simțiți bine?
Sunteți importanți și-l iubiți pe tata.
Tată vă iubește și el. Să ne rugăm pentru el de acasă.
Mătușă Zahar, lasă apa sfințită să i-o dea intravenos.
Cum adică?
Tata s-a sufocat.
Aș vrea să poată bea apă.
Basma!
- L-ai văzut pe tata? Ce vrei? - Suntem aici pentru el.
Stai cu mine, Basma.
Și tu, unchiule.
- Dragă. - Basma.
Basma.
Vino să stai lângă mine.
Ascultă-l.
Nu te supăra.
Dacă ar ști că vorbesc cu tine...
Cu cine? Cu fratele lui!
Sunt fratele lui, unchiul tău, Basma.
Știu că ești pierdută și confuză. Înțeleg asta, dar, din păcate...
boala lui îi afectează doar pe cei inteligenți.
Tatăl tău e prizonierul gândurilor pe care nu le poate schimba.
Gânduri care l-au îndepărtat de muncă, prieteni, soție și rude.
În curând, toată lumea îl va părăsi.
Eu nu am plecat.
Tu m-ai trimis în străinătate, ca pe el.
Am văzut pozele și am citit scrisorile.
Cred că așa se poartă familia cu cineva diferit sau inteligent.
Dacă ești inteligentă...
o să înțelegi ce-ți spun.
- Ce? - Mama ta...
A vrut să divorțeze după ce s-a căsătorit Waleed.
Dar s-a gândit la tine.
La cât de mult te-ar afecta,
să fii singură la vârsta ta.
A aștept să absolvi și te-a încurajat în carieră.
Asta e inteligență.
Dar tatăl tău...
nu a putut fi alături de noi în acele momente.
Din cauza bolii.
De asta se simte marginalizat și face pe victima.
Crezi că tatăl tău știe ceva despre viața ta de acolo? Nu.
Trăiește în trecut.
Mama ta a făcut o greșeală că nu ți-a spus...
dar e o femeie minunată.
A trebuit să îndure ce nu au putut alții.
Când lucram la GEW,
am învățat despre munca în echipă, lucrul sub presiune și determinare.
Sunt elemente ideale pentru doctorat.
Munca în echipă e evidentă.
Programul acesta este foarte competitiv.
În această etapă, am vrea să aflăm mai multe despre tine, Basma.
Da, îmi dau seama.
Când se întâmplă să urâm persoana iubită...
adesea vrem să o schimbăm...
așa că ne schimbăm și noi.
Dar nu se poate îmbunătăți situația...
decât dacă o schimbi.
Locul, atmosfera, ecosistemul.
Și rutina.
Dar trebuie să te schimbi tu înainte de toate.
Cred că arhitectura de mediu
mă va ajuta să schimb lumea din jur...
dar m-a schimbat doar pe mine.
UNIVERSITATEA DE ARHITECTURĂ BIROUL ADMITERI
MENTĂ - CONDIMENTE - SUPĂ
Ce e?
E plin de fava în SUA.
Aia numești tu fasole fava?
- Încetează! - Bine.
Așa?
Când mă certam cu tatăl tău pe călătoriile tale,
făceam muncă de convingere cu zilele.
Fiindcă am văzut scânteia din ochii tăi când vorbeai de diplomă.
Dar să nu crezi o clipă
că, fiindcă ai decis să urmezi o cale,
nu te mai poți răzgândi.
Ai putea descoperi o nouă pasiune.
E altă poveste să faci ceva ce iubești...
fără să te forțeze nimeni.
Trebuie să vină din inimă.
Și dacă aș schimba-o pentru cineva...
Trebuie să-ți merite inima.
Toți se cred deștepți, iar eu cred că știu multe...
dar tu știi mai multe ca toți și nu te lauzi deloc.
Cum de le știi pe toate, mamă?
Cum?
Nu da vina pe mine
Eram Travolta M-au transformat în Jim Carrey
Ei au luat decizia Și a trebuit să mă supun
Noi doi suntem la fel. Așa spune toată lumea.
Cică m-ai botezat „Basma” fiindcă ai zâmbit când m-am născut.
Mai știi când te-ai întors?
- Ți-am spus că o să fugi. - Îmi amintesc.
Îmi făceam griji.
Mi-ai dat odată un controller deconectat
ca să-mi imaginez că mă joc cu tine.
Îmi amintesc.
Simt că tu și mama vă jucați de ceva vreme...
și m-ați lăsat să cred că pot câștiga.
Te-aș ruga să rămâi, fiindcă urăsc despărțirile.
De ce ai venit, atunci?
Fiindcă nu ne luăm adio.
- Ești sigur? - Da.
Tata mă întreba de ciudatul căruia îi place părul meu scurt.
- Știe? - Se pare că da.
Ți-am luat ceva de sub apă.
„Mă înec.”
„Mă înec.” Mulțumesc.
Cu plăcere.
Am amețit.
Am amețit, dar trebuie să plec.
- O să-mi fie dor de tine. - Și mie. O să-mi fie dor de tine.
- Pa! - Pa!
Ai grijă!
Mă auzi?
Dacă îmi ceri să o iau de la capăt?
O s-o iau de la capăt din nou și din nou.
NU EXISTĂ NICIUN NORMAL, CI 7 MILIARDE DE VARIANTE DE NORMAL.
DOSAR DE INTERVIU DOCTORAT