Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Сьогодні зранку іноземні студенти вирушають у довгоочікувані поїздки
після того, як через карантинні обмеження вони не бачилися
із близькими майже два роки.
Американські сім'ї...
Не можу в це повірити!
О, боже! О, господи!
- Гаразд. - Поїхали. Готова?
Во ім'я аллаха!
ЗАВТРА БУДЕ КРАЩИЙ ДЕНЬ
Так!
Тримай. О, так!
АДРЕСАТ: ЦЕНТР ОНКОЛОГІЇ ТА ХРОНІЧНИХ ЗАХВОРЮВАНЬ ВОЛОССЯ «БРЕЙДС ОФ ЛАВ»
БАСМА
Басмо!
- Маленька! - Я не впізнала тебе з бородою.
- Я скучила. - Я теж. Як тобі?
Виглядаєш солідно.
- Неправда. - Як татусик.
- Природжений татко. Дай це. - Офіційно.
- Ні, облиш. - Ні.
Самостійне життя було там. Тут ти моя молодша сестричка.
- Хто це? - Це мої друзі.
«Ням! Обожнюю печиво».
Благаю! Це Пузань із мультика, а не якась лялька.
- Хто такий Пузань? - Пузань.
Пан Сулейман наполіг, щоб Пузань зустрів тебе особисто.
Добре.
«Я так багато чув про вас, міледі. То це ви Басма?»
Я Басма. Дякую, що зустрів мене, Пузаню.
«Вітаємо в Джидді!»
Чудово, що ти досі цим займаєшся.
«Я? Чим це я займаюсь?»
Валіде!
У житті не можеш розібратись
Проблеми складні Ти починаєш дратуватись
Я голову не втратив, я все знаю
Та чого ти хочеш — я й гадки не маю
Любов твоя — отрута Красу твою неможливо забути
Я кажу, що ти мій ангел Але ти полум'я бурхливе
Таке життя, з тобою важко Без тебе — неможливо
Жагу твою не втамувати...
Моя Басмонька!
- Я сумувала за тобою! - Саміро, я так сумувала!
- Твоє волосся! - Я підстриглася. Як тобі?
- Гарно. - Я його пожертвувала. Не кажи мамі.
- Саміро, візьми це. - Пані, Басма приїхала.
- Мамо, я вдома. - Куди це покласти?
- Хінд! - Привіт.
- Із поверненням! - Дякую.
- Де моя донечка? Покажіть мені її. - Мамо!
- Я скучила. - Я теж.
- Я два роки тебе не бачила. - Я не могла нічого вдіяти.
О, боже!
Привіт, Гамзо.
Нарешті ми зустрілися.
Привіт.
Ти знаєш, що він лише немовля? Він ще не вміє говорити й гратися.
Ти так подорослішав!
А ти — ні.
Ти поїхала дорослою й такою повернулася.
Показати подарунки на байрам?
ЛЮБИЙ СУЛЕЙМАНЕ
Це для твій?
Так, але я обіцяв мамі, що не відкрию його, поки ти не приїдеш.
ВАЛІД, МАМА, ХІНД, ГАМЗА
А де подарунок для тата?
Мого тата?
Ні, ось твій тато. Для мого.
Для дідуся? Він хворий.
Але вдає, що це не так.
Сулеймане, сонечко, йди сюди.
Тату!
Що сталося? Він переїхав у твою кімнату?
Ні, серденько.
Я буду рада, якщо ви помирилися. Я ж ваша дочка.
Ні, це не так, Басмо.
А що тоді?
Де тато?
Заспокойся і слухай.
Я спокійна й слухаю, та ви нічого не кажете.
Тато тут не живе.
Ми розійшлися два місяці тому.
Ти була зайнята навчанням, готувалася до докторантури,
тож я не хотіла тебе відволікати.
Я роками робила все, щоб до цього не дійшло.
Та з мене досить. Для всіх було краще, щоб ми розлучилися.
То ви мені брехали?
Ти й так була засмучена, бо ми не могли прилетіти на твій випускний.
Ми хотіли розділити твою радість, а не турбувати тебе.
Терпіти це було неможливо. Добре, що тебе тут не було.
Ти тут не живеш — не тобі вирішувати.
Ти не мав часу, бо народився Гамза, я розумію.
Ти не мав часу мені сказати.
Але ти знайшла час попросити мене купити трави для Хінд,
вітамін С для тітки Наджат і ліки для сусідів.
Але була надто зайнята, щоб розповісти мені?
Ні, мамо, не треба...
Я не прошу шокувати мене новинами.
Слід було порадитися зі мною.
Я ваша єдина донька, яка тут мешкає.
Про це ти не подумала?
Так. Ти не хотіла мене відволікати.
Тато живе в старій квартирі в Саламі.
Якщо в тата буде напад, негайно забери сестру звідти.
- Подбай про неї. - Гаразд.
САМІР АЛЬ-ҐАЗЗАВІ
Тату!
Я приїхала.
Якби він хотів, то відчинив би.
Під час карантину йому стало гірше.
Ситуація стала дуже небезпечною, особливо для мами.
То тато — небезпечний монстр, так?
Ти себе взагалі чуєш?
Я помираю від спеки.
Ласкаво просимо.
Заходьте.
- Моє сонечко! Благословенного байраму! - Навзаєм!
Привіт, золотко.
- Благословенного байраму, сонечко! - Благословенного байраму!
Гамзо, розкажи про подарунок.
Басмо, ось де ти.
Відколи це мама так обмінюється подарунками й святкує байрам?
Вона хоче започаткувати нову сімейну традицію.
Хіба сімейною традицією не повинна бути єдність?
Ти не змінилася. У тебе висипка щоразу, як ти засмучуєшся.
Хтось має алергію на арахіс,
а я маю алергію на сім'ю.
- Благословенного байраму! - Взаємно!
- Навзаєм, дякую. - Вітаємо.
- Благословенного байраму! - Може, наступного року ти одружишся.
Ви нам щось подаруєте?
Ні, це ти купиш подарунки їй і мені
Я вже не хочу одружуватися.
Здається, Басма не хоче подарунок.
Шкода, що я не застала бабусю Рокайю.
Так. Ви були б у захваті одна від одної. А де твій тато?
Може, Валід вам скаже.
Де твій брат?
Скажи йому, де твій ненаглядний.
Він приїде до тебе. Мабуть, уже в дорозі.
- Благословенного байраму! - Дякую.
Благословенного байраму, люба!
Дякую.
- Привіт, люба. Із поверненням! - Привіт, дідусю. Я скучила.
Що, не могла привезти мені якусь красуню?
Дідусю!
Привіт.
Я сумувала за тобою.
Зробімо селфі.
Сир!
Може, годі про роботу? Зараз свято.
Вітаємо, пані доктор.
Я ще не докторка.
Для вітань зарано не буває.
Ти радий, що вона ще вчиться?
Звісно, ми нею пишаємося.
Навчання — для розумних.
А дурні ведуть сімейний бізнес, так?
Прийшла єдина докторка в нашій сім'ї — і здійнявся галас.
Тобто «єдина докторка»? А твій брат Адлі?
І що Адлі дав його ступінь?
Вона хоча б вчиться на інженера, а не копається в бруді й бактеріях.
Я вивчаю екологічну інженерію.
Яблуко від яблуні...
Довкілля і так далі.
Чому?
Татові мікроскопічні бактерії — специфічна галузь.
Така ж специфічна, як і він сам.
Я підготувала ігри на вечір.
Мамо, ми їх усіх знаємо напам'ять.
Битва під Бадром, другий Рамадан...
Аль-Хандак, п'ятий день Шавалу.
От шахрай! Закладаюся, ти ні дня не постив.
Ще й який шахрай!
- Вас не запитували. - Як називають твоє покоління?
-«Ті, що все пам'ятають». - Це твоє покоління.
Луаю, ти ж належиш до зумерів?
Ага, до зуберів.
Ібрагіме!
Запитаймо дідуся, як він хоче провести байрам.
- Хочу їсти м'ясо. - Якого дідуся?
Я доїдатиму те, що ваша мама поклала мені на тарілку.
Жінко, схаменися, я маю лиш один рот.
Чого б я хочу?
Я хочу бачити усіх вас щасливими,
слухати вас
і дивитися, як ви будуєте плани на життя.
І на життя вічне.
Хай це спочатку проживуть. Життя вічне залиш мені.
Це Сулейман.
Так, це він.
- Мир усім вам! - Вітаємо!
Покажи дідусю!
Тату!
Покажи, що ти зробив.
- Поглянемо. - Що таке?
Покажи, що трапилося.
Це? Це пусте.
Лише невеличка подряпинка.
Не хвилюйся. Благословенного байраму!
- Добре? - Тату!
Привіт, моя люба донечко. Як ти?
- Я скучила. - І я теж.
Мій ангел прилетів із Міста Ангелів?
А це що?
Ти так багато вчилася, що аж підстриглася?
Захотілося змін. Тобі не подобається?
Трішки.
- Я скучила. - І я за вами всіма.
- Як справи, тату? - Як ти, синку?
- Мир вам! - Ласкаво просимо.
- Ми раді, що ти прийшов. - Дякую. Благословенного байраму!
- Мир вам усім! - Вітаємо. Заходь.
- Зі святом! - Вітаю.
Батьку, не вставай.
- Мій любий сину! - Я тут.
- Дай-но обійму тебе. - Звичайно. Хай благословить тебе аллах!
- Благословенного байраму! - Як ти, сину?
- Як життя? - Не дуже, але все гаразд.
- Хвала аллаху! - Хай благословить аллах!
Твій любий син щасливий і святкує байрам.
Так?
Сідай. Можеш брата розпитати: він у курсі всіх моїх новин.
Стосовно мого життя, здоров'я й роботи.
- Благослови тебе аллах! - І тебе!
Ось твоя вода, тату.
Смачного!
- Сиди тут. - Прошу.
- Ось бачите? - Сідай.
Ліки йому не зашкодили.
Я хотів, щоб ти звернув на це увагу.
Вдалого вам святкування. Побачимося іншим разом.
Коли ваш чудовий дядько не буде проти.
- Тату, прошу. - Бувайте.
- Куди це ти? - Постривай!
- Куди ти йдеш? - Тату, не йди. Я піду з тобою.
- Саміро! - Так?
- Принеси мою абаю й сумку, хутко. - Візьми контейнер на їжу.
Я прийшов до дідуся, щоб побачитися з тобою, бо в мене безлад.
Ти мені не чужа,
та я хотів, щоб дім був у стані, гідному твого візиту.
Я тут два місяці, і, як бачиш...
Мені нелегко.
Місце лабораторних експериментів зайняли твори мистецтва.
Концептуального мистецтва.
Нині світ шаленіє від концептуального мистецтва.
Серйозно.
- Вгадай, що я для тебе маю. - Що?
Але я з'їла кілька штук.
Карамелізований мигдаль із Лос-Анджелеса?
Так, це він.
Чудовий вибір.
Але, якщо не помиляюся, на етикетці були гори.
Ти з'їла кілька штук?
Молодець.
Такий твір мистецтва показали на грандіозній виставці.
Його продали за 150 тисяч. Серйозно.
Який дурень купує арт-банан, щоб потім його з'їсти?
Покупець і справді дурень.
А той, хто каже, що створив банан, — огидний тип.
Якщо чесно, краще, щоб було більше дурних покупців, ніж продавців.
Мама тобі їх віддала? Вона їх обожнювала.
Два я вже розбив, як серце мами.
Ходімо.
Нарцис лихий
Підступний змій
Тиран нечестивий
Адель справедливий
Ні, він не справедливий
Адель отруту впускає
Адель...
Адель несправедливий
Ох, цей Адель!
Сідай, сонечко.
- Тримай. - Дякую.
Смак не змінився?
Змінився,
але не повністю.
Знаєш, дні в Монтані
були найщасливішим періодом для нас із мамою.
Вона, мабуть, тобі казала?
Так.
Тату, все буде добре.
Чула, ти була в тата вдома.
Ти називаєш це домом?
Чого ще я не знаю?
Мені шкода, серденько.
Я хочу спати.
Мені жаль, що так сталося.
Мабуть, слід було тобі сказати. Щоб не псувати тобі байрам.
Свято вдасться, коли я ляжу спати.
Добраніч, Басмонько.
ПОСІБНИК З ЕКОЛОГІЧНОГО МЕНЕДЖМЕНТУ
Тато залишив це.
РИСПЕРИДОН
Це єдині ліки, які залишилися.
Решту він змив в унітаз.
Він відмовлявся приймати ліки.
Ти хотіла врятувати його ліками й кинула його, коли він не піддався?
Я переїжджаю до тата.
Не роби дурниць.
Відпочинь. Ти тільки-но приїхала.
До твоєї співбесіди залишилось менше місяця, так?
Пам'ятаєш, як важко було вмовити його відпустити тебе?
Пам'ятаєш той цирк із магістратурою?
Не починаймо все заново.
Але я таки поїхала.
І тато два роки не нарікав.
Якщо тобі справді цікаво, як я сьогодні спала...
я думала про татову любов до тебе.
Ти була тут і бачила, які ми були нещасливі.
Саме так, мамо. Саме так.
Страждали ви обоє.
Пару обирають, щоб прожити разом щастя й горе,
і ти обрала його.
Може, насправді ти нещаслива,
бо думала, що ліки вирішать усі твої проблеми
й повернуть щасливі дні?
Коли ти зрозумієш, що ліки не рятують наших близьких?
Вони й мураху не врятують.
Людей рятуємо ми.
Самі лиш ліки не допоможуть. Це правда.
Але я що, порожнє місце?
Я весь час була поруч із ним.
Басмо...
Я хочу, щоб ти досягла успіху, незважаючи на все це.
Ти для мене на першому місці.
Залиш наші проблеми нам.
Ваші проблеми — мої проблеми.
Я не розумію, як ти можеш святкувати байрам.
- А чому ти маєш страждати? - Я страждаю через твоє святкування.
Я страждаю через те, що ти принесла сюди ці ліки.
Можеш залишити їх. Я йду геть.
Привіт.
- Привіт, дорогенька, привіт! - Привіт.
Ми їдемо до тітки, а тоді пообідаємо в дядька.
- Потім заїдемо до моєї кузини. - Так.
Вип'ємо в неї чаю, може, навіть ще раз пообідаємо.
Сьогодні другий день байраму, а ми були в половини родини.
Замовкни. Ти від усіх брав подарунки. А ти знаєш, який Малік перебірливий.
Стривай, що ти зробила зі своїм волоссям, дурненька?
Я підстриглася.
Як мило!
Маєш ще два дні для рідних, а тоді — ти наша.
Де ти? У будинку в Саламі?
Здається, тато прийшов.
- Ще поговоримо. До зустрічі. Па-па! - Бувай.
Бувайте.
Я казав, що мій дім не готовий до гостей.
А я не гостя.
Не ганіть мене
Він не вірить
Що дім мій порожній
Не ганіть мене
Я Траволтою був Та Джимом Керрі став
Вони вирішили все, я ж вибору не мав
Не ганіть мене
Тобі сказали, що твій тато хворий?
Так.
Вони не знають, що у кондиціонері бактерії сорокарічної давності?
Це дуже шкідливо.
РИСПЕРИДОН
Докторе, тут стільки спогадів.
Басмо, пам'ятаєш, як ти була маленька?
Ти ховалася під тим столом.
А коли ми тебе знаходили, ти була в маминому вбранні,
з помадою і на підборах.
Басмо, ти виросла!
Так, але макіяж кудись дівся. Поглянь на мене!
І волосся її намовили підстригти.
Її стрижка гарна. Басма завжди гарна.
Звісно, що так. Ми всі це знаємо.
Але ті, хто лізе в її свідомість і думки,
хтозна, що на думці в них?
Я знаю їхню справжню сутність.
Золотко, що таке?
Не можу закласти назад.
Ти не знаєш, де серце? Воно має бути тут.
Ну ось, знову цілий.
Яблуко від яблуні...
- Добридень. - Алло!
Це клініка гастроентерології доктора Хасана.
Я дзвоню, щоб перенести прийом пана Адлі Сеіфа Ед-Діна
на понеділок на 11:00.
Я дочка пацієнта.
Даруйте,
ви не проти, якщо його прийме доктор Хасан?
Ваш лікар зараз у відпустці.
Доктор Хасан у нас недавно, але в нього гарні відгуки.
Усе гаразд. Дякую.
- Благословенного байраму! - І вам теж. Дякую.
Гаразд. Бувайте.
Новий лікар — не завжди добрий лікар.
Це наш перший вихід. Хіба це важливо?
У лікарню?
Тобі непотрібна секретарка?
ЖУРНАЛ ВИКЛИКІВ
Це милостиня від твого брата.
- Добридень. - Вітаю. Це від пана Валіда.
Дякую.
Валід прислав їжу.
Скажи йому, що це мій дім, а не притулок.
Він прислав молохію!
Жодної молохії, рису чи вермішелі.
Я казав про два дні, але це надто довго.
Я привіз кави, щоб тобі було легше вчитися.
Вчитися?
Тебе моя мама прислала? Я не вийду.
Як ти знав, що я тут?
Я розумний.
Розумний? Тобі пощастило, що тебе тато не побачив.
Добрий вечір!
Благословенного байраму! Я лише хотів привітатися.
Схоже, нам буде дуже весело.
Я тебе вб'ю.
Не розігруй мене! Мені вже не шість років.
- А шкода. - Чому це?
Якби тобі було шість, а мені — вісім, ми б дивилися «Тімона й Пумбу».
Коли я був молодим бородавочником
- Хакуна Матата! - Хакуна Матата!
- Знаєш що? - Кажи.
Я знаю, де нам знову буде по шість і вісім років.
І де ж це?
- Біля пляжних будиночків в Обгурі. - То їдьмо.
Я йду спати.
На добраніч.
Гаразд.
Ще побачимось.
Оце бовдур.
Доктор Адлі Сеіф Ед-Дін.
Пан Адлі?
Доктор Адлі, якщо ваша ласка.
Я 20 років був старшим науковим працівником у цій лабораторії.
- Із поверненням, докторе Адлі! - Дякую.
Клініка на другому поверсі.
- Гаразд. - Надіньте маску, будь ласка.
Гаразд. Дякую.
Ваші очі могли пожовкнути
через щось, що називають жовтяницею.
- Жовтяниця — це нагромадження... - білірубіну в крові.
Правильно.
Очі можуть пожовтіти з кількох причин.
У вас може бути зневоднення. Ви вживаєте замало рідини.
Може, це щось інше.
Тривога чи постійний стрес.
Постійний стрес.
Валіде, його холодильник порожній.
Але все гаразд. Що ти собі думаєш?
Не шли йому їжу. Він каже, що це милостиня.
Ви вживали наркотики чи алкогольні напої протягом минулого місяця?
Ви могли б дивитися на мене, коли ставите запитання?
Звичайно.
Докторе, я хотів би запитати, чи ви...
нещодавно займалися нетрадиційним сексом.
Незвичним сексом.
Що це було?
Будь-який сексуальний контакт. Дивні зносини.
Ти знав, що в нього проблеми з печінкою й очі пожовтіли?
Щось за межами звичного?
Щось нетрадиційне? Щось нове?
Потрібно, щоб ви мені сказали, я не хочу, щоб ви...
Я кажу, що теж щось знаю. Тож будь ласка...
Бувай, я передзвоню.
Тату!
Вибачте, я просто...
Лікарю, зробіть щось. Дайте мені більшу дозу,
але дозвольте курити й пити каву.
Тату?
ЧИ СЛІД МЕНІ МИТИ РУКИ? ТАК
ЧЕРГОВИЙ МЕНЕДЖЕР АПТЕКА
Він пхав тобі дерев'яну паличку в горло?
Ні. Він пхав свого носа, куди не слід.
Вибач. Ми більше до нього не підемо.
Не проси пробачення за провини інших.
Пробач, що мені не шкода.
Шановний, коронавірусу вже немає.
Я доктор. Будь ласка, звертайтеся до мене «докторе».
Шановний ви чи доктор — однаково. Не накручуйте себе.
- Ну ж бо, тату. - Ходімо.
Тут люблять позбавляти мене мого звання. Тільки те й уміють.
Овва, лише погляньте!
Ми гарно вас сьогодні розважили?
Доктор Хасан — ваше останнє творіння?
Усі ви, самозакохані змії, граєтеся зі мною?
Тату, послухай.
Я дуже голодна. Тату, прошу. Бувайте, дядьку.
Бувайте.
Я пів години тебе шукала.
Ти надто повільно ідеш.
Тату, прошу.
Вибачте. Пробачте.
Можеш їхати трохи швидше?
Стариганю, геть із дороги!
Люди дуже дивні.
Їхати зі швидкістю 140 км/год у центрі — нормально,
та коли хтось їде безпечно, усі дратуються.
Їхати 20 км/год — безпечно?
- Тату! - Їхати, як ті психи?
Ні, їдь обережно.
Смачного.
Агов, вона замовила пенне.
Даруйте. Частуйтеся, а пенне зараз принесуть.
Ти знаєш, що вона летіла 22 години лише щоб побачити мене?
О, із поверненням!
Дякую.
Хочете, щоб уся Джидда бачила, як я їм раніше, ніж вона,
я, її люблячий батько, коли вона летіла 22 години?
Звісно, що ні.
Вибачте, пане. Його принесуть за мить.
Ще раз назвеш мене паном — я цю тарілку в тебе на голові розіб'ю!
Який цей бургер смачнющий!
Смакота!
Ти не їси курку.
Я б з'їла той бургер навіть якби він був зі слона.
Мило, що він хотів зачекати, щоб тобі принесли вечерю.
Так, він милий, ввічливий, хороший і так далі.
Але це виглядало... Я така: «Тату!»
Таке його покоління. Мій тато не кращий.
- Так. - Так.
Ось, жертва школи плавання дідуся.
Серйозно, тут тато навчився плавати.
На фото тато сидить на пляжі, але сумніваюся, що він плавав.
- Хочеш навчитися плавати? - Ви двоє — божевільні.
На цій палубі можна провалитися.
Навіщо топити мене, щоб навчити плавати? Це жорстоко.
Дивно, бо я знаю дівчину, яка топила мого брата
й провчила його так, що він ніколи цього не забуде.
- Я? - Хотів би я це забути.
Ми були дітьми.
- Три роки тому? - Так.
Якби знав я, що кінець це
- То б не починав - То б не починав
В очах твоїх тоне серце
Я в морську безодню впав
Я не знаюся в любові
Й човен мій десь заблукав
Несе мене на глибину
Я тону
Тону
Ти приїхала вчитися чи на канікули?
Вона приїхала, щоб просидіти канікули за книжками.
Коли вона прийде на мій день народження, то забуде про навчання й Америку.
Я думав, тітці Манал достатньо, що ти магістр.
Може, вона має якогось кавалера в США.
Ми тебе знаємо.
Лейло!
Що? Вона поїхала в Лос-Анджелес, а не в монастир.
Я знаю, що я не святенниця й узагалі не релігійна,
але якщо магістратура чомусь мене й навчила, то це...
друзів можна знайти в неочікуваних місцях: у книгах і серед рослин.
Рослинами?
- Так. - Серйозно?
- Екологічна інженерія, не забув? - Так.
- Стривайте. Що це? - Що?
Хто це?
Лягайте.
Це рибалки.
- Хто це? - Вставайте.
Добре.
Хочете піти геть через тих типів?
Хочете піти геть?
Я нікуди не піду. Хочу очистити думки. Ви такі базіки.
Що?
Скільки слів можна тобі сказати, щоб ми порахували наступного разу?
Забагато запитань.
Фокус у вухах?
Ти знаєш, що бачиш. Це грим і кетчуп,
але те, що ти чуєш, може бути справжнім.
Ми давно не дивилися фільми разом.
Хочеш повечеряти?
Це вечеря?
Ми не маємо вибору.
Хтось викинув їжу Валіда. Не знаю, ти це чи я.
Ти йому не казала, що нам непотрібна милостиня?
Проблема у Валіді чи в його милостині? Її може давати хтось інший.
Ви з братом до сказу мене доведете.
Це не мій брат.
Уже йду.
- Добрий вечір. - Вітаю.
- Дякую. - Будь ласка.
- Ось. - Мерсі.
- Це за наш рахунок. - Дякую.
До побачення.
Тату, допоможеш мені?
Хвилинку.
Добре.
Бугенвілія.
Англійський вічнозелений кущ.
Потос.
Назву цієї я постійно забуваю.
Але вона зволожує повітря й поглинає токсини.
Це живі створіння.
Тож можна попрощатися з мамою, Валідом, Хінд, Самірою
й привітати пана Потоса в нашому домі.
Вони не кусаються.
Бульбашко моя прекрасна
Захисти мене
Забуттям огорни
Бульбашко моя прекрасна, захисти мене
Забуттям огорни
Бульбашко моя прекрасна, захисти мене
Допоможи мені злетіти, забуттям огорни
Бульбашко моя прекрасна, захисти мене
Допоможи мені злетіти, забуттям огорни
Понад горами і морями ввись здіймемось ми
Вітер шлях нам наш підкаже
Понад горами і морями ввись здіймемось ми
Вітер шлях нам наш підкаже
Як вас називають?
Вегетаріанцями?
- Може, друзями довкілля? - Так.
Рослина в домі допомагає легше дихати,
та надто велика їх кількість може задушити.
Хто сказав, що вазони — гарна ідея?
Той несправедливий самолюбний змій?
Тату, все гаразд.
Адель? Той несправедливий самолюбний змій?
- Я можу... - Твій тато — лікар, я тебе полікую!
Твоя стрижка нагадує мені про мою колишню знайому з Америки.
Ти підстриглася, щоб відлякати залицяльників?
Думаю, сучасні хлопці люблять коротке волосся.
Не хвилюйся.
На добраніч.
Добраніч, тату.
- Добрий ранок - Добрий ранок.
- Ходімо. Хочу дещо тобі показати. - Що?
Вони з пульта від телевізора.
А ці — з дверної ручки.
Тату, ми тут два тижні прибирали.
А ці — з ножа в ресторані.
В якому ресторані?
- Тому, де ми були? - Не можна залишати відбитки на зброї.
Не приведи аллаху!
Хвилинку. Хтось тут пив воду.
Це щоб ти не вела мене до того збо...
Слухай, я зайнятий.
Ходімо на рибний ринок.
Чи ти забув старі звички?
Тільки ми вдвох.
Цієї п'ятниці?
У мене зустрічі.
Тобто «так».
Бувай.
Не переконуй мене.
Ні. Немає.
Вибачте.
- Не хвилюйтеся. Усе гаразд. - Ну ж бо, Нуро. Усе добре?
- Готова до нинішньої співбесіди? - Вона не сьогодні.
Хіба ти не просила допомогти?
Готуйся. Я безжальний професор.
Справді?
Що ти робиш?
Я хочу, щоб ти виступила перед комітетом найкращих вчених.
- Уперед. - Добре.
Вітаю, я Басма.
Так.
Гаразд.
Лос-Анджелес...
це місто, яке протягом своєї історії страждало від землетрусів.
Воно відбудувалося з нуля, буквально з порожнього місця.
Територію Саудівської Аравії натомість
здебільшого покривала пустеля, як вам відомо... як усім вам, звісно, відомо.
Та погляньте на неї тепер — вона кардинально змінилася.
Важко й уявити, що тут була пустеля.
Моє дослідження важливе,
бо воно підкреслює схожість між цими двома місцями,
яку майже ніхто не помітив.
Наприклад, у 1994 році в Лос-Анджелесі
стався жахливий землетрус.
Жахливий, просто кошмар, Маліку.
Лос-Анджелес виглядав, як Саудівська Аравія, коли та була пустелею.
А що тепер?
Поглянь на нього тепер!
- Я прагну... - Чому це актуально в наш час?
Бо це важливо.
Так, але через п'ять–шість років це не матиме значення.
Зараз відбувається багато змін. Згодна?
Так. Я згодна.
Щоразу, як ти бачиш, що мені добре,
що в мене все гаразд, то намагаєшся мене стримати. Чому?
Ти казала, що хочеш змін.
Чи ця промова для того, щоб отримати ступінь і повернутися до коханого?
Добре.
Відколи ти мені освідчився багато змінилося.
Та наскільки я пам'ятаю, ми домовилися залишитися друзями.
Друзями?
Якщо ти не проти, добре.
Але якщо ні, годі порпатися в моєму житті, як детектив Конан.
- Як старомодно! Детектив Конан? - Годі чіплятися до мене. Так краще?
Привіт, Басмо. Ти тут?
- Привіт. - Привіт.
- Перевіриш кавун? - Дай його сюди.
- Він сухий і блідий? - Ні, червоний і соковитий.
Так. Як справи?
До твого брата повернувся слух. Щойно він був німий.
Якщо ти не знала, це називається «глухий».
Щойно твій брат був глухим.
ПАРАНОЯ.
- Привіт. - Привіт.
РИСПЕРИДОН — ЗАСТОСУВАННЯ
- Вчишся? - Так.
Ти знав, що Лос-Анджелес і Сан-Франциско з'єднаються внаслідок землетрусів?
Весь світ зіллється воєдино. Це називається Судний день.
Тату!
Послухай, щодо рибного ринку,
ми ходили туди всією сім'єю, з мамою і так далі.
Але тепер мама не піде з нами.
Тож я подумав, може, ти хочеш, щоб із нами пішов Валід?
Авжеж.
Чудово.
Знаю, вже пізно, але я хотів запитати.
- На добраніч. - На добраніч.
- Зачинити двері? - Так, будь ласка.
Добре.
МІНІСТЕРСТВО У СПРАВАХ ДОВКІЛЛЯ, ВОДИ ТА СІЛЬСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РИБНИЙ РИНОК
Ти не могла трохи причепуритися?
Валід вдягається на рибний ринок ошатніше, ніж на байрам.
Якщо ти не помітила, сьогодні в нашій сім'ї особливий день.
- Який? - Сулейман сьогодні на ринку вперше.
Так.
Я привів сюди твоїх тітку й тата, коли вони були твого віку.
- Я не маленький. Я вже юнак. - Так.
- Ти юний філософ. - Справжнісінький!
- Тату, поглянь! - Овва!
- Ти обрав велику рибу, благослови аллаху! - Велику.
Найбільшу. Хочеш сфотографуватися?
Сфотографуватися з нею?
Зробімо фото.
Так.
Що треба сказати?
- Окунь! - Окунь!
- Прекрасно.
- Вітаю. - Сулеймане, дивися, які кігті!
- Привіт, Якубе. - Бачиш?
- Вітаю, докторе. - Привіт!
- Як справи? - Як справи?
- Добре. - Куди ви зникли?
- Давненько я вас не бачив. Подорожуєте? - Як? Я ж тут.
- Що запропонуєш сьогодні? - Окуня, креветок, рибу-папугу.
- Це сьогоднішній улов? - Звичайно.
Дай нам окуня для Валіда.
Великого чи малого?
Два середніх.
- Два середніх? - Так.
- Це все? - Це все.
Басма приготує святкову саядею, тож не ускладнюймо їй життя.
- Рибу посмажимо. - Так.
- Щоб було простіше. - Чудово.
Як тобі рибний ринок?
Подобається?
Це Ібрагім?
- Ібрагіме! - Вітаю, Сулеймане-паша.
І дядьку Адлі!
- Як ти, Басмо? - Привіт, друже.
- Привіт Валіде. - Добре.
- Ти розучився стояти? - Ні.
- Злізай. - Ну ж бо, чемпіоне.
Ось твій тато.
Ви тут заради Басми.
- Намагаємося втримати її тут. - Справді?
- Твій тато тут? - Ні, він надто ледачий.
- Був радий бачити вас і вас, дядьку. - Навзаєм.
Бувай.
- Бувайте. - Бувайте.
- Змій, як і його тато. - Обожнюю рибу.
- Готуватимемо вдома, так? - Тату?
Нічого, доню. Усе добре.
- Привіт, Хінд. Як справи? - Як ви, дядьку? Я за вами сумувала.
- Як діти? - Добре.
Гамзо! О аллах! Лише погляньте!
Маленький принц!
Ти казала, що з ним усе добре.
Ти теж так казав.
А серветки на кондиціонері?
Кондиціонер старий. Хочеш задихнутися від бактерій?
Ти його захищаєш?
Ти не бачиш, що все нормально?
- Нормально? - Так, нормально.
- Для тебе це нормально? - Так.
Якщо ти все спалиш, нічого нормально не буде.
- Привіт. - Так.
Мій маленький принц спить.
Привіт.
Ти нас сьогодні балуєш?
- Не розбуди. - Сьогодні день народження Лейли?
Так. Я скоро поїду до неї.
- З ночівлею? - Ні, але ми будемо там допізна.
Добре.
- Приготуй тахіні. - Гаразд.
Привіт, як справи?
Сулеймане, іди поїж із нами. Пізніше пограєшся.
Я не граюся. Я працюю, як тато.
Дивно. Ти казав синові, що ти інженер?
Ні, не казав.
Чому?
Бо я не інженер.
- Доїж. Я підійду. - Не треба. Здається, він голодний.
- Добре. - Тут ти нічим не допоможеш.
- Тату! -«Тату»!
Пам'ятаєш маріонетку, яку я любив у дитинстві?
Так.
- Так? - Присягаюся. Ти не пам’ятаєш?
Це причина мого успіху в справах з маріонетками.
- Я бачила лише Вусаня? - Пузаня.
Навіть Сулейман тебе виправляє. Пузань.
Я бачила Пузаня. Якийсь він не пузатий.
Хіба пузань не високий і стрункий?
Він захворів, утратив багато крові й дуже схуд.
- Це мило. - Дивно. То Пузань схуд?
Так, тату.
Це добре.
Слухайте, діти.
Прийміть мої щирі вибачення.
Хінд, ти мені не чужа. Ти мені як донька.
Хоча я не прийняв тебе, коли ти ввійшла в нашу сім'ю.
Але я переживав важкі часи через самолюбів,
які позбавили мене можливості порадіти за вас.
Мені дуже шкода.
Але будьмо чесними,
ця ситуація нова для всіх нас, і страждання, мабуть, не уникнути.
Ми з мамою розлучилися з причин, які ви зрозумієте з віком.
Проте важливо, щоб ви знали, що я бажаю Манал усього найкращого.
Щодо мене, хоч у мене безлад, тут некомфортно й мало місця,
моє серце гріє любов, і воно завжди відкрите для вас,
сповнене радості.
Тату!
- Бувай, сину. - Тримай.
Бувай, крихітко.
Тримай його міцно.
Бувайте.
Адам уже великий.
Йому вже 18, а я старію.
Відпусти його на умру.
Благослови аллаху!
- Саміро, водій чекає на тебе. - Гаразд.
Поклади їжу в холодильник,
інакше вона перетвориться на бактерії, як твій тато.
Бувай, Басмо!
- Бувай. - Бувайте, докторе.
Бувай.
Я готував таке для друзів із коледжу в США.
Вони змітали все за дві хвилини.
Навіть Джулії смакувало.
Вона хотіла побачити Джидду,
щоб скуштувати мугалгал, печінку й картоплю з кмином на вулиці Ґабіл.
У тебе в США була якась Джулія?
Стривай, що я собі думала? Хто ще? Марґарет? Крістіна?
Ні. Лише Джулія.
Я недавно згадував її, коли казав, що твоя зачіска нагадує мені про подругу.
Потім я віддався вірі.
Не такій, від якої закохуєшся в життя, а такій, від якої все в ньому ненавидиш.
Тато дуже рано відправив мене вчитися за кордон.
Власне, це була ідея твого дядька Аделя.
Коли мами не стало, тато так сумував, що відмежувався від світу.
Він призначив Аделя за старшого, і той усе контролював.
Я дещо згадала.
Не вставай.
Нікуди не йди.
МИ З ШАХАДОМ І ХАЛІДОМ ЗАЇДЕМО ПО ТЕБЕ
Тату, ось де ти.
- Гей. - Дивися, що я маю.
Сулайман забув іграшку.
- Поглянь. - Що це за скарби?
Звідки це в тебе?
Мама дала.
О аллах! Спочивай із миром, мамо.
Вона мене ні на крок від себе не відпускала.
Пам'ятаєш Халіда Аль-Раві?
- Дідуся сусідів. Як тільки він тебе бачив... - Маліка й Лейли.
...ти у воді.
Але не я.
Він до смерті боявся моєї матері.
Так?
Монтана.
Листівки з Монтани.
Тату, твій почерк!
О аллаху!
«Любий тату,
я пишу тобі з Монтани, міста, відомого зеленими гірськими дорогами.
ЛИСТІВКА
Я ще ніколи не бачив стільки зелені.
Ми з одногрупниками різні,
та краще вже коледж, ніж проводити канікули наодинці з бактеріями.
Я сумую за Наджвою
й шкодую, що не можу бути на її весіллі з Саудом.
Будь ласка, попроси Аделя організувати це.
Твій люблячий син, Адлі».
Ти був на весіллі?
На жаль, ні.
Але Наджат із чоловіком прилетіли до мене на медовий місяць.
І я познайомився з мамою.
Так. Мама була з дідусем і бабусею.
Мій батько був упевнений, що я закохаюся в маму з першого погляду.
- Хто б у неї не закохався? - То це було кохання з першого погляду?
Можна й так сказати.
Але це кохання також заповнило порожнечу.
Не скажеш, кому полюбилося твоє коротке волосся?
Скажу. Коли знайду його.
Це, часом, не Малік?
Малік? Тату, Малік мені, як брат.
- Як брат! - Так.
Жартуєш? Так не буває.
Справді? А хто стояв тут і кричав:
«Маліку й Лейло, Валіде й Басмо, помийте підлогу, хутко».
Скажи, хто це був?
Тату, я йду гуляти.
Пробачте.
- Ти запізнилася. - Уже можна було з Лос-Анджелеса добратися.
- Привіт. - Привіт.
Привіт.
- Привіт. - Привіт.
Маєш фото пацієнтки, якій дісталося твоє волосся?
Такого не роблять через охорону даних.
Треба було відправити кінський хвіст.
Тобі зовсім не подобається, так?
Ні, виглядає прекрасно.
Ти прекрасна із цією зачіскою й через свій вчинок.
І жінка, якій дісталося твоє волосся...
ким і де б вона не була, з ним вона гарніша.
Я зараз почервонію!
- Так? - Серйозно.
Я ще не бачив, щоб ти червоніла поруч зі мною.
Віддай.
Гей!
- Тут. Я живу тут. - Тут, добре. Секундочку.
- Бувай! - Бувайте!
Припиниш, будь ласка?
Ти показав, що можеш поводитися нормально.
Чи ти не хочеш, щоб усе було добре?
Бачиш те дерево?
Те, що дивиться на нас і бореться, наче монстр.
Він хоче зробити мене беззахисним, коли я на дні.
Твій дядько...
Він заразний вірус.
Він розносить інфекцію всюди, куди ступає.
А його син, той виродок, що намагається вкрасти мого внука,
погрожує мені своїми м'язами.
Тут була гнітюча атмосфера.
Тут було страшно.
Якщо вірус і існує, то він нікуди не дінеться.
Я й намагався донести тобі, що вірус — тут.
А ти керуєш усіма, наче маріонетками,
щоб задовольнити своє его
й похизуватися тим, як дбаєш про хворого батька.
Хвора тут лише ти.
Усі ви — самозакохані змії.
То я — самозакохана змія?
Я?
Я, тату?
Я весь час тебе хвалю.
Хіба ти мене не знаєш? Тепер я — змія?
Я постійно кажу, що ти не слабкий і не хворий.
Ти не слабкий і не хворий.
Я ніколи й не мріяла про кращого батька.
Ну звичайно. Я не скаржився на твою відсутність,
бо моя любов до тебе робить мене слабким.
Два роки!
Два роки ти не питала, як я, і не приїжджала до мене.
А коли я питаю про тебе, мені кажуть: «Хіба тебе не хвилює її навчання?
Хіба тебе не хвилює її майбутнє?»
Мою репутацію руйнують, як і прагнення побачити тебе.
Думаєш, я не сумувала за тобою?
Думаєш, я не сумувала?
За сім'єю й за тобою?
Думаєш, під час карантину в США я не плакала в самоті?
Пробач.
Пробач, що я мала обов'язки.
Пробач, що була зайнята навчанням.
Пробач, що я була сама. Пробач, що намагалася.
Пробач, що...
Що за матір відправляє свою доньку далеко на два роки?
Хіба цього мало?
Я повернулася до сім'ї, яка розпалася, тож я вирішила...
переїхати до тебе. Чого ти ще від мене очікував?
Ви самозакохані змії.
- Тату. - Самозакохані змії. Два роки!
Поглянеш на мене?
Прошу, якщо ти глянеш на мене,
якщо поглянеш, то зрозумієш, що ти найкращий тато.
Я б нізащо не хотіла іншого батька.
Я не розумію, що трапилося.
Мене не було кілька годин.
Я була рада, що ми поговорили про розлучення,
про нашу сім'ю й що ми можемо залишатися сім'єю, незважаючи на те, що відбувається.
Поглянь на мене.
Тебе відправили, щоб ми не бачилися.
Потім тебе підстригли, щоб ти не вийшла заміж.
Тепер тебе прислали залякувати мене таблетками й вірусами.
- Щоб я почувався поганим батьком. - Ні.
- Наче я безвідповідальний, не чоловік. - Ні.
- Манал і Валід кинули мене. - Ні.
А тепер і ти.
І ти також!
Годі!
О аллаху! Годі!
Чуєш?
Я ж казав, що камери знімають усе в цій квартирі.
Чуєш?
Тату, скрутиш звук на телевізорі?
- Алло! - Дім Мансура Ахмада Сеіфа Ед-Діна?
- Так. - Це поліція.
Нам повідомили про галас із цієї квартири.
Я тут просто сиджу з татом.
Так, але було чути крики.
Мабуть, телевізор увімкнений надто голосно.
Слава аллаху. То все гаразд?
- Це звичайна перевірка. - Усе добре.
Сонечко, тут небезпечно.
Тут повно змій.
Не ганіть мене
Я Траволтою був
Та Джимом Керрі став
Вони вирішили все Я ж вибору не мав
Ну ж бо. Уперед, покажи нам.
Тітонько Басмо.
Це моя кімната. Я живу зі своїм другом Сулейманом.
Це мій небіж-розумничок?
Ти померла?
Ні.
- У тебе була кров. - Де?
Тут.
Ти розбудив тітку?
Як ти? Уже краще?
Краще, якщо це зробить мама. Вона фармація.
Та що ти кажеш?
Допоможи їй на кухні.
Фармація? Це називається «фармацевтка».
Він зведе мене з розуму.
Покажи обличчя. Трохи пектиме.
Вибач.
Добре.
- Я зірвала газети, які ти ненавидів. - Знаю.
Тато привіз тебе сюди.
Слухай, привези свої речі. Можеш кілька днів побути в нас.
Ми хороша, спокійна сім'я. Найбільший скандал, який у нас може бути,
це коли Гамза прокидається попити молока чи побазікати.
Що скажеш?
Важко відмовитися.
Чесно.
Але в мене співбесіда
за дев'ять днів.
А я виглядаю, як безхатько.
То приїдь сюди, щоб зосередитися.
Чи хоча б до мами. Вона до смерті схвильована.
Валіде, чому ти уникаєш тата?
Я не зробила нічого неможливого. Я дала йому час й увагу.
І я зрозуміла, що найбільше татові потрібен ти.
Я не жартую.
Валіде.
Ти боїшся, що також захворієш?
«Також захворію».
Я більше боюся бути поруч із ним, ніж його хвороби.
Одного разу
тато пошматував Пузаня й викинув його у вікно.
Я сказав Сулейману, що в того була кровотеча й він схуд.
Так, Пузаню.
Сьогодні треба вигадати нову історію про Печенька.
Може, скажеш, що я зголодніла і вкусила його?
Я вже давно не бачив його щасливим і нормальним.
Навіть Хінд каже, що ти зробила неможливе.
Усе було добре. Ти сам бачив.
Так, бачив.
Але я боявся, що він зірветься будь-якої миті.
МАЛІК
КАВИ?
НІ, ДЯКУЮ.
Я БУДУ ЗАВТРА БІЛЯ БУДИНОЧКІВ О 7
БУДУ РАДИЙ, ЯКЩО ТИ ПРИЙДЕШ
«БРЕЙДС ОФ ЛАВ»
ДОРОГА БАСМО, ДЯКУЄМО, ЩО ПОЖЕРТВУВАЛИ ВОЛОССЯ «БРЕЙДС ОФ ЛАВ».
З НАЙКРАЩИМИ ПОБАЖАННЯМИ, «БРЕЙДС ОФ ЛАВ».
Хочеш покататися?
Сподіваюся, власник нас не побачить.
Що це?
Валідові діти.
Ти мені снився.
Серйозно? Як?
- Ми були на алеї. - Я йшов із тобою?
Не пам'ятаю. Але було якось так важко.
Схоже...
у тебе «ці» дні?
Що?
Ми не завжди засмучені через «ці» дні.
Ми засмучуємося, як і ви, й інші емоції теж відчуваємо.
Ти якась зажурена.
Не хвилюйся.
Я не море, щоб хвилюватися.
Гаразд, «не море».
- Можна про дещо запитати? - Так.
Чому ти допомагаєш мені зі співбесідою, ходиш за мною й завжди знаходиш мене?
Чому?
Усе просто.
По-перше, я допомагаю тобі, бо в тебе скоро співбесіда.
Моя подруга хоче мати ступінь доктора екологічної інженерії.
Друге питання —
може, тому що ти завжди зникаєш, і я не знаю, де ти.
Я хочу бути поруч.
Я знаю.
Бо наші рідні всіляке говорять.
Отже, розумієш.
Було б краще,
якби ти попросила моєї підтримки.
Ступінь доктора — моя мрія.
Це не моя мрія щодо тебе, а твоя власна мрія.
І я це поважаю.
Можна ще одне запитання?
Я думав, це ми із сестрою допитливі.
Чому чоловіки, як діти? Плачуть, кричать,
а зрештою, їм потрібен всього лиш торт.
Може, тому що три роки тому ти відмовила, коли я освідчився.
Може, тому що коли ти освідчився,
то сказав: «Давай не будемо старіти самотніми.
Може одружимося, що скажеш?»
- І в чому проблема? - Що?
Я не вийду за найкращого друга, щоб не стати старою дівою.
Я вийду за нього, щоб постаріти разом.
Я жартував.
А я звідки мала знати?
Чому обов'язково висловлювати почуття тим, кого ми любимо?
Чому не можна сказати «електрика», «ложка» або «риба»?
Як сказати комусь, що кохаєш цю людину?
Ложка? Електрика?
Я їм усе скажу.
Хотів привести тебе сюди ще раз.
Тобі буде шість, а мені — вісім.
Тату?
Тату!
Тату, прошу.
Тату, прокинься. Що ти робиш?
Тату!
Тату, вставай. Будь ласка.
Заспокойся.
Щось виправити можна, а щось — ні.
То надії немає?
Моє ім'я означає «надія». Я схожа на сповнену надії?
Я Басма, як «усмішка».
Хіба я усміхаюся?
Так, нам обом не завадили б суперсили.
Ви тут із кимось рідним?
Із найближчою подругою — депресією.
Пробачте.
У мене майже те саме. Я тут із родиною.
Ми в найбезпечнішій зоні лікарні. Правила — деінде.
Цукор —
не їж його, інакше ампутують ногу.
Донорська кров — дадуть будь-яку, яка є в наявності.
І навіщо людям стригтися? Заради задоволення.
- Я підстриглася для тата. - Ні, дорогенька. Ти підстриглася для себе.
Так і є.
Мої рідні прийшли.
Хай там як, тобі личить ця зачіска.
- Дякую. - Будь ласка, Басмо.
Бувайте.
Ти просив Ібрагіма перевезти його в кімнату?
Так, дядьку.
Усе добре.
З ним усе гаразд, але він має бути під наглядом.
Бажаю йому швидкого одужання.
- Аллаху! - Хвала аллаху!
- Дякуємо. - З ним усе добре.
- Даруйте. - Продовжуйте, лікарю.
Я привезла йому свяченої води.
Нехай медсестра дасть її йому.
Лікарю, це чудова можливість дати йому ліки.
Звісно, якщо ніхто не проти.
Звичайно. Якщо він піде, то вже не повернеться.
Так буде краще. У його випадку потрібне лікування.
Ми вже намагалися.
Дякую вам усім.
Я провела з татом місяць. Жоден із вас до нього не прийшов.
Але всі поспішають з'явитися, коли пожежа, свято чи хтось у лікарні.
Я хочу знати, що з татом. Годі перетягувати увагу на себе.
Ви задоволені собою?
Ви важливі й любите тата.
І він вас любить. Молімося за нього вдома.
Тітко Захар, нехай медсестра наллє йому святої води в крапельницю.
Яку ще крапельницю?
Тітко Захар, тато не дихав.
Хотіла б я, щоб він міг пити.
- Басмо... - О аллаху...
- Ви бачили тата? Чого вам? - Ми тут заради нього.
Сядь біля мене, Басмо.
Навіть ви, дядьку Адель.
- Серденько... - Басмо.
Басмо.
Сядь біля мене.
Вислухай його.
Не засмучуйся.
Якби він тільки знав, що я розмовляю з вами.
Із ким?
Його братом.
Я його брат і твій дядько, Басмо.
Я знаю, що ти збентежена й спантеличена. Я все розумію, але, на жаль...
хвороба твого тата вражає лише розумних. Ти це знаєш?
Твій батько — невільник думок, які він не може змінити.
Думок, які позбавили його роботи, друзів, дружини
і навіть родини.
І скоро його покинуть усі.
Я не покинула.
Якби ви не відправили мене вчитися за кордон, як його...
Я бачила фото й читала листи.
Мабуть, так у сім'ї поводяться із тим, хто не такий, як усі
чи розумний.
Якщо ти розумна...
- то зрозумієш, що я тобі скажу. - Що?
Твоя мати...
хотіла подати на розлучення одразу після весілля Валіда.
Але вона думала про тебе.
Про те, як сильно це вплине на тебе —
ти ще незаміжня.
Вона чекала, доки ти не завершиш навчання й заохочувала тебе будувати кар'єру,
доки ти не досягла успіху. Ось хто тут розумний.
Проте твій тато...
не міг бути з нами в ті миті
через свою хворобу.
Тому він почувається ізгоєм і вдає жертву.
Гадаєш, тато щось знає про твоє життя там? Ні.
Твій тато живе минулим.
Твоя мама помилилася, коли не сказала тобі про своє рішення раніше,
але вона чудова жінка.
Вона взяла на себе те, чого не міг взяти ніхто інший.
Працюючи у GEW
я навчилася командній роботі, роботі під тиском і стійкості.
Я вважаю, що ці вміння не будуть зайвими для докторантури.
Щодо командної роботи — усе зрозуміло.
Та бачите, на цю програму є багато кандидатів.
Тож на цьому етапі ми б дуже хотіли дізнатися більше про вас.
Так, я розумiю.
Знаєте, як це? Коли ми ненавидимо людину, яку любимо,
то часто думаємо, що її треба змінити.
І ми змінюємо її й змінюємо.
Та виправити все можна лише
якщо змінити саму ситуацію.
Місце, атмосферу,
екосистему
і звички.
Але насамперед треба змінити себе.
Я думала, що екологічна архітектура
допоможе мені змінити світ довкола,
та насправді вона допомогла змінитися мені.
УНІВЕРСИТЕТ АРХІТЕКТУРИ ПРИЙМАЛЬНА КОМІСІЯ
М'ЯТА — СПЕЦІЇ —СУП
Що це?
У США повнісінько бобів.
Ти називаєш це бобами?
- Годі. - Гаразд.
Стільки?
Ми з татом сварилися через твою подорож,
і я вдень і вночі переконувала його,
бо бачила іскру в твоїх очах, коли ти говорила про свою спеціальність.
Але ні на мить не думай,
що якщо ти вирішила піти певним шляхом,
то не можеш передумати.
Ти можеш зацікавитися чимось іншим.
Займатися тим, що любиш, це зовсім не те,
що займатися тим, до чого тебе змушують.
Це має йти від серця.
А якщо я захочу передумати заради когось?
Він має бути гідним твого серця.
Усі думають, що все знають, я думаю, що знаю багато,
але ніхто не знає стільки, скільки ти, а ти в цьому не зізнаєшся.
Звідки ти все знаєш?
Звідки?
Не ганіть мене
Я Траволтою був Та Джимом Керрі став
Вони вирішили все Я ж вибору не мав
Ми з тобою схожі. Усі так кажуть.
Кажуть навіть, що ти назвав мене Басмою, бо усміхнувся, коли я народилася.
Пам'ятаєш, як ти повернулася?
Я сказав, що ти втечеш.
Пам'ятаю.
Я боявся, що ти це зробиш.
Пам'ятаєш, як ти дав мені вимкнений джойстик,
щоб я думала, що граю з тобою.
Авжеж.
Я почуваюся, наче ви з мамою вже довго граєте
і дозволили мені думати, що я переможниця.
Якби я міг, змусив би тебе залишитися. Ненавиджу прощання.
Тоді навіщо ти прийшов?
Бо знаю, що це не прощання.
- Знаєш? - Так.
Тато питав мене про дивака, якому полюбилася моя зачіска.
То він знає?
Гадаю, так.
Ось дещо з морських глибин.
«Я тону».
«Я тону». Дякую.
Будь ласка.
У голові паморочиться.
У голові паморочиться, але час іти.
Я сумуватиму.
Я теж. Я сумуватиму за тобою.
- Бувай. - Бувай.
Бережи себе.
Чуєш?
Якщо ти попросиш мене почати все спочатку,
я починатиму знову й знову.
НЕ ІСНУЄ ЄДИНОЇ НОРМИ. НОРМА МАЄ 7 МІЛЬЯРДІВ ВАРІАНТІВ. МЕТТ ХЕЙҐ
ПАКЕТ КАНДИДАТА НА ДОКТОРАНТУРУ
Переклад субтитрів: Анастасія Хома