Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Každý romantický příběh začíná sladce.
Na líbánkách.
NOVOMANŽELÉ
Ty nejromantičtější příběhy, o kterých sníme,
jako Romeo a Julie... Ne, počkat.
To je spíš hořkosladké než sladké. Nakonec jim to nevyšlo.
Kais a Leila?
To taky sladké nebylo.
Provdali ji jinému a on jí po zbytek života psal básně.
Fajn. A co Nur a Hamad?
Nur a kdo? Myslíš nás?
- Jasně. Měli jsme líbánkovou fázi. - Měli jsme něco jako líbánky.
NĚCO JAKO LÍBÁNKY
Lhář! Jsi lhář!
Nenávidím tě, slyšíš mě? Nenávidím tě!
- Jak jsem si tě vůbec mohl vzít? - Ještě se to dá napravit.
Rozveď se se mnou. Hned! Udělej to.
Jen abyste věděli, takhle náš příběh nezačal.
Ani v nejmenším.
Tomu, jak začal, ani nebudete věřit.
KUVAJT
Už je tady.
Na ten den nikdy nezapomenu.
Dřel jsem jako kůň, abych dojednal zastoupení německé firmy.
- Dobrý den. - Dobrý.
Jsem Hamad Saleh,
manažer Saleh Investment.
Ředitelem je Saleh,
který je náhodou mým otcem.
Jsem Nur, fitness trenérka.
Přidejte! Do toho!
V životě musí být ženy neustále silné.
Zejména vůči mužům.
Mají nás za křehké naivky, i když jsme velmi vnímavé.
Nic nám neunikne.
Mužům se nedá věřit.
Jedině Jusefovi.
Nur, musím ti něco říct.
Je to láska mého života.
Onehdy se se mnou chtěl sejít. Prý kvůli něčemu důležitému.
Nedala jsem znát, že vím proč,
i když jsem na tu chvíli čekala roky.
Musíte mě poslouchat.
Ten projekt je velmi důležitý. Dal jsem do něj všechno.
Žádné chyby, jasné?
Nic jiného neřešte.
Jen to zastoupení německé firmy.
Máme jen měsíc, takže to musíme co nejdřív uzavřít.
Pane, víte...
ředitel ten projekt pozastavil.
Proč by to dělal?
Dělám na tom už tři roky.
Prý v tom můžete pokračovat, jen když to s ním proberete osobně.
Nur?
Co se děje?
Nur.
Šest týdnů?
Víš, jak moc mi budeš chybět?
Hrozně moc.
Mám pracovní povinnosti v Bejrútu. Jinak bych tě nikdy neopustil.
Jen buď trpělivá.
Nikdo si mě nezíská tak jako on.
Má mě omotanou kolem prstu.
Dneska jsem měl ve firmě schůzku.
Stalo se něco legračního.
Řekli mi, že jsi ten projekt pozastavil, ale to je vtip, že?
- Určitě je to nedorozumění. - Ne, projekt je pozastavený.
Jak to myslíš?
Řekl jsi, že mám na firmu právo! Že mě podpoříš!
Než budeš mluvit o svém právu na firmu,
zvaž, že by ses napřed oženil a založil rodinu.
Chci vnuka. Dědice, který ponese tvé jméno a bude pokračovat v našem odkaze.
Otče, o tom už jsme mluvili.
Manželství je podnik předurčený ke krachu.
Nic mi není!
Otče, nemůžeš očekávat, že se ožením přes noc.
Co když s ní budou potíže a zničí, co jsme vybudovali?
Teda cos vybudoval ty.
Poslouchej mě.
Jestli se do měsíce neoženíš
a nepošleš mi ultrazvuk mého vnuka,
se zastoupením německé firmy se rozluč.
Totéž platí o firmě.
A nejen to.
Mluvím o celém tvém dědictví.
Dám všechno na charitu.
Takže uvidíme,
jestli je pro tebe manželství pořád „podnik předurčený ke krachu“.
Řekni mi, odkud máš tu fotku.
Z instagramu? Určitě?
- Amal, ty mě ničíš. - Nur, co ti mám říct?
Ne, to nemůže být pravda. Prostě ne.
Víš, že mě Jusef miluje. Jak to myslíš...
Jak jako, že si vzal někoho jiného?
- Nur... - Řekl mi,
že má jednání v Bejrútu. Slíbil, že se vrátí.
To určitě není pravda.
Mrkni se na to. Na ten účet s fotkou.
- A dej mi vědět. - Nur, je konec. Šlus.
Jusef se oženil. Je konec.
Počkej chvilku. Něco si ujasním. Chceš se oženit za týden?
- Dýl si zavazuješ tkaničky! - Mám hlavu v pejru.
Je mi to proti srsti,
ale kvůli tomu nesmyslu nepřijdu o firmu a zastoupení.
Fajn, chápu, že v tom jsou peníze, ale jaká husa by si tě vzala za týden?
Odjakživa mě s ženěním prudíš.
- Tak mě ožeň. - Já?
Ajša?
Ajša ze školy? To mě opustil kvůli ní? Proč?
A vrcholem je, že líbánky jsou v Bejrútu.
V blbým Bejrútu!
Víš, Nur,
kdybys mě poslechla a zasnoubila se,
neopustil by tě kvůli ní.
A teď si skvěle užívá a tys zůstala na ocet.
- Podívej se na sebe... - Přestaň!
Můžu sníst tohle všechno a nikomu do toho nic není.
Tak jo, fajn.
Přimhouřím oko.
Dostala jsi pořádnou ránu.
Vybreč se, vybij si vztek. Klidně to zajez...
Brečet? Já že...
Já a brečet? Ne, zlato, brečet tady bude on. Uvidíš.
Až uvidí, jak se za necelý týden vdávám,
jak jsem v bílých šatech krásná, vypláče si oči.
No teda! Gratuluju. Kdo je ten šťastlivec?
- To mi řekni ty. - Já?
Najdi mi manžela. A najdi mi ho do 24 hodin.
Je mi jedno kdo, jak a proč.
- To vyřeš ty. - Já to mám vyřešit? Já?
Zavřete pusy!
Sešla jsem se s Nur.
Chudinka.
Jusef ji obelhal.
Prý jí mám někoho dohodit.
- Děláš si legraci, že? Určitě. - Nedělám.
Vypadá tak tradičně, tak upjatě. Vždyť...
Jak bychom spolu mohli vycházet? To je nemožné.
To těžko. To myslíš vážně? S touhle budou jen potíže.
Ale no tak. Jak to myslíš?
Má dobrý původ, dobré vzdělání. Podle mě je kultivovaná.
A je Amalina kamarádka.
No tak, Nur. Přece si toho chlapa nebereš.
Vlastně si ho bereš.
Ale manželství bez lásky by mělo být snadné.
Já to dost kazím, že?
Trochu.
Nech si toho, Amal. Nechci to slyšet.
Nemáš co ztratit.
Jen se s ní sejdi. Běž na jedno rande. Možná si to rozmyslíš.
No tak, Hamade, prosím. Zvaž to.
Tak dobře. Kdy?
Sešel jsem se s ní.
Tvářil jsem se směle a odvážně.
Sešla jsem se ním. Tvářila jsem se roztomile.
Jak říkala Amal, muži milujou hodné holky.
Jak říkal Wael,
ženské milujou tvrďáky.
Buď roztomilá a klidná. Roztomilá a klidná. Roztomilá a...
Nic mi není! Jsem v pohodě.
Díky za květiny.
To trávíš všechen volný čas tady?
Jasně.
Upřímně, čtení miluju.
Prostě miluju.
Kdykoli mám volný čas, ráda si zajdu do knihovny.
Když mám ještě víc volného času,
- občas zajdu do klubu. - Do klubu?
Do knižního klubu.
Ano, do knižního klubu. Předčítání poezie, diskuze o literatuře...
A občas zajdu do... Do sportovního klubu.
Dát si trochu kardia. Udržovat se ve formě.
Říkala jsem si, že k tobě budu upřímná, protože nemám ráda lhaní.
Taky k tobě chci být upřímný.
Jsi divoška, co ráda obráží večírky?
Protože já jo.
Můžu se to naučit. To není problém.
Zdá se, že to neklape.
Tohle neklape.
Vypadá jako úplná nána. Budou s ní potíže.
Ten chlap je úplně o ničem. Ukoušu se nudou.
- Tak ten sňatek odvolej. - Tak ten sňatek odvolej.
Vezmeš si mě?
A všechno to začalo takhle.
Že je to krásný příběh?
- Ukliďte to. - Ahoj.
Nezapomeň vyzvednout růže.
Proč je to ještě tady?
Ahoj, teto. Co tady teď děláš?
Svatba skončila? Zrovna jsem přijela.
Líbánky jsou v cizině, jedou na letiště.
Teto Samar.
Představuju ti tetu Samar, matku nevěsty.
Tohle je teta Iman, Hamadova teta.
Pardon?
Iman Abdallah?
Vy jste Hamadova teta?
Ano. To je náhoda. Jeho matka je moje zesnulá sestra Manal.
Svět je malý.
Škoda, že jste nestihla obřad. Moc jim to spolu slušelo.
- Máte kromě Nur ještě další dceru? - Ne, je to moje jediné dítě.
Ne. To ne.
- Určitě ne. - Co se děje?
To nemůže být pravda!
BEJRÚT
Půjdu rovnou k věci.
Jusef je ubytovaný v hotelu Kurum v horách.
Ale Nur, prosím. Hamad se to nesmí dozvědět.
A nezapomeň tuhle hlasovku smazat.
Jasný? Musíš.
PŘÍCHOZÍ HOVOR TETA
HOTEL KURUM
Chápu, že jsi na líbánky chtěla do Libanonu,
ale proč do hotelu v horách?
Je tady spousta hotelů na pláži.
Co to říkáš? No tak, Hamade. Ten hotel má skvělá hodnocení.
A chci být tady. V horách se mi líbí.
Na pláž ani nechodím ráda. Neříkej, že se ti tady nelíbí.
Pane, vítejte v hotelu Kurum.
Velmi nás těší.
- Děkuji. - S radostí.
Doufám, že se vám pobyt bude líbit.
Měli jsme mnoho VIP hostů.
Byl tu monsieur Philippe le Calaque, jestli ho znáte.
Taky Jean-Pierre du Jerantauve.
- Máme peřiny z pštrosího peří. - Bůh vám žehnej.
Z dlouhých per. Z té delší strany.
Vezmeme ta pera a nacpeme je...
Pojďme.
Ale Hamade! Ty jsi nezbeda.
Co to s tebou je?
Ty jsi neuvěřitelný.
Vždycky si zahráváš a...
Kde je klíč?
Dej mi ho. Pojď. Nenech mě čekat.
Teta, že volá zrovna teď...
Jen minutku. Musím si rychle odskočit.
Poslouchej mě.
Zírá na mě, jako by chtěl...
Vím, že na to má právo, ale já nemůžu.
Prostě nemůžu. Co mám dělat?
Jak to myslíš? Jak asi? Nic k ní necítím. Nemůžu po ní vyjet.
Nur, tohle nepůjde.
Jste novomanželé.
Musíš se k němu mít, být sexy, flirtovat...
Flirtovat? Jak jako flirtovat? To prostě...
Co když ho flirtováním dostanu do postele? Co pak?
O nic nejde, zlato.
Jen dělej, že jsi unavená nebo že tě bolí hlava.
Trochu se motej.
Dělej přesně to, co ti říkám.
Jestli chceš tu firmu, dej mu vnuka.
Jestli chceš, ať Jusef žárlí, musíš dělat, jako že si skvěle užíváš.
Mluvím o opravdové vášni. Romantice.
No jo. Tak fajn, krucinál.
Počkej, potřebuju ještě něco.
Můžeš mi zjistit číslo Jusefova pokoje?
Nejsem přece recepční. Běž se zeptat tam.
Nebuď hloupá, to nemůžu. Udělej to ty, Amal.
Ještě něco.
Pošlu ti pár fotek a reelů.
Dej je na svůj instáč, aby to Jusef viděl.
A dej k tomu chytlavé popisky. Aby Jusef viděl všechny.
Ahoj, Hamade.
Hamíku.
Fajn, uklidni se. Bude to dobrý. V pohodě.
Zvládneš to, jo? Zvládneš to.
Ahoj, teto. Snad je všechno v pořádku.
Jsem na líbánkách s paničkou.
Vím, že se to nehodí, ale neměla jsem na výběr.
Jde o tu tvou paničku.
Musíte být v oddělených pokojích. Nesmíš se jí dneska dotknout.
- Proč? Kousne mě snad? - Ne, ona nekouše.
- Ale taky to je tvoje sestra. - Možná.
Možná je to jeho sestra.
Jo, možná.
Cože?
Vzal jsem si sestru?
Nuřina matka ji nechávala u nás, když byla malinká.
Myslím, že tvoje matka ji několikrát nakojila.
Jestli pětkrát, je tvoje sestra.
Jestli jen jednou nebo dvakrát, možná ne.
- Proč hned předpokládáš to nejhorší? - Cože?
- Možná to bylo jenom jednou. - Možná. Musíme to vědět jistě.
Ne. Prostě ne. Chytím první letadlo domů. Rozvedu se s ní.
To ne! Zbláznil ses? Jen vydrž.
Ne, zlato.
Nerozváděj se s ní. Hned ráno se zeptáme naší sousedky Rany.
Pak budeme vědět jistě, kolikrát ji nakojila.
- Ano, zlato? - Ne, řeknu jí to a pojedeme domů.
- Co to s ním je? Zbláznil se? - Neříkej jí to.
Říkám, že to ověřím a ozvu se ti.
Nech si to pro sebe a nic jí neříkej.
Nechceme, aby tě odkopla a nenáviděla.
Dobře, tak já počkám.
Zavolej mi co nejdřív, jo?
S kým to mluvíš?
S tetou.
- Točí se mi hlava. - Jo, měla by sis odpočinout.
To bude z letadla. Lehni si.
Máš pravdu.
Fakt? Oni ti to neřekli? Jsou vůbec v tomhle hotelu?
Dívala ses na Ajšiny sítě? Nepostla něco na instagramu?
Amal, udělej něco. Potřebuju vědět, jestli jsou tady ubytovaní.
Hamad? Je v pohodě.
To byla noc. Zbaštil, že se mi točí hlava. Chápeš?
Celý večer se po mně snažil vyjet,
ale zahrála jsem to na Oscara a on na to skočil.
Problém je, že nevím, jak dlouho to takhle udržím.
- Prosím. - Děkuji.
Včera jsem spal jsem na gauči, protože sebou strašně házím
a nechtěl jsem tě rušit.
Víš, když jsme...
AMAL – HELE, NAŠLA JSEM KLUB, KAM JUSEF CHODÍ
...čím dál víc.
A taky mít děti.
Hodně dětí. Co nejdřív.
Večer si vyrazíme.
Našla jsem na instagramu skvělý klub.
- Ale ty nejsi večírkový typ. - Ale ty jo.
Ty si rád vyrazíš. A máme líbánky.
Je pro mě důležité, aby ses bavil.
- Vyrazíme si. Trochu to rozbalíme. - O takový život už nestojím.
- Chodím spát brzo. - To nechodíš.
Nechodíš, protože jsme novomanželé.
Jsme na líbánkách a chci si s tebou vyrazit.
Zapomeň na to. Nechci jít.
- Jsme v tom klubu, kde podle tebe bude. - Aha. Další drama.
- Viděla jsi ho? - Ne. Zrovna jsme přišli.
Nemůžu se dočkat jeho reakce, až zjistí, že jsem vdaná.
No tak, Nur. To je pořád Jusef sem, Jusef tam.
Zapomeň na něho a soustřeď se na Hamada, na muže, s kterým opravdu jsi.
Ten chlap není takový, za koho se vydával.
Je úplně jiný člověk.
Ale teď ho neřeším. Chceš vědět, o co mi jde?
Aby Jusef byl bez sebe...
Aby se užíral žárlivostí. O to mi jde.
- Zatančíme si? - Už tancuju.
Spíš jen vibruješ. To není tancování.
Ukážu ti, jak se to dělá. Pojď.
Co si dát drink?
Já nepiju. Ničí to kondičku.
Já taky nepiju. Jen mě to napadlo.
Vydrž.
Tohle musím vzít.
Telefon ti nezvonil, Hamade.
Ne, mám ho na vibrace.
Waele, teta mi to nebere.
Furt to není vyřešené.
Ano, potřebuju plán B.
Najdi mi někoho jiného, koho si vezmu. Dochází mi čas.
Nechce jen manželku. Taky, aby otěhotněla.
Víš ty co?
Já ji utančím. Než dojedeme na hotel, bude úplně vyšťavená.
Volá mi teta. Zatím ahoj.
Kde jsi byla?
Snažím se ti dovolat už věky.
Tak jo, jen mi to řekni.
Cože? Zítra?
Neuvěřitelné. No tak.
Fajn. Počkám.
A jestli zavolám, vezmi mi to. Prosím, teto. Žádám tě.
Zahrajeme si hru. Řekni mi první tři čísla a já zbytek uhodnu.
Nech mě na pokoji, jasný?
Jenom první tři a vsadím se, že se ti zítra ozvu.
Nech moji ženu!
- Cože? - Je to moje žena!
- Klídek, kámo. - Padej od mojí ženy!
Klídek, chlapi.
- Hamade, už dost. - Ještě jsem neskončil.
- Vypadni. - Klídek, brácho. Poslední varování.
Brácho? Ty taky?
Nechci bráchu! Nechci ani ségru!
Jdi mi z očí!
Vypadni odsud! Pohyb!
Odkud máš ty nindža údery?
Z knihovny?
Podváděli, víš. Byli dva na jednoho.
Ale dostali co proto.
Já vím.
Ale jestli se někdy ocitnu v podobné situaci, neboj. Zvládnu to.
Dobrou noc.
Hamade!
Co je tohle? To po sobě neumíš zadělat pastu?
To myslíš vážně?
Tolik křiku kvůli tubě zubní pasty? Prosím tě.
Stůj! Ještě jsem neskončila!
A co tohle?
Máš to sklopit, když skončíš!
Nemá být nahoře! Ale dole! Ne nahoře! Dole!
- Dobré ráno i tobě. - U nás nebude nepořádek!
Máme tady pravidla!
Chceš mluvit o pravidlech? Když máš věci po podlaze?
Tohle nebudu snášet. Teď jsme si kvit.
Takže to překrucuješ? Teď je to moje vina?
Je to jenom moje vina. Spokojená?
Neodcházej, když s tebou mluvím!
A že mám oblečení na podlaze? Tak ho zvedni, brácho!
Nejsem tvůj brácha! Žádnej brácha!
Nejsem tvůj...
Jdu nevhod, že?
- Ale ne. - Ale ne.
Chtěli jsme vám nabídnout dort zdarma.
Že je krásný? Je na oslavu vašich líbánek.
Mimochodem, říká se...
že náš hotel dělá pro hosty zázraky.
Přijedou ve dvou...
a odjedou ve třech.
Chci, abyste nás zapsal na nějaké vražedné aktivity.
Na takové, po kterých na dva dny odpadneme.
Cože? Chcete na celé dva dny odpadnout?
Určitě jste na líbánkách?
Jsme rádi aktivní. Jsou to spíš aktivní líbánky.
Túra. Šest až deset hodin pochodu v divočině
ve spalujícím vedru, budete unavení a zpocení a umírat hladem a žízní.
- Po tomhle je dvoudenní kóma zaručeno. - To je ono. Zapište nás.
Dneska to zapíšeme, zítra půjdete.
A co mám dělat dneska? Jenom tu sedět? Chci, abychom se vyřídili, zničili.
Chci vypustit duši. Zařiďte to.
Tomu se mi nechce věřit. Fakt, Nur?
Určitě to byl Jusef? Náš Jusef? Víš jistě, že je to on?
Rozhodně. Byl to Jusef, ale prostě se vypařil.
Nepodařilo se mi, aby mě viděl.
Já to udělám.
Takže, co máš v plánu?
Jusef ve vašem hotelu není a nemůžeš vzít Hamada
dvakrát do stejného klubu.
Tak jak to vyřešíš?
To nevím.
Nemám ani tušení, Amal.
Ale pořád ho sleduj. Stalkuj ho. Jeho i tu jeho milou Ajšu.
Hamada nějak vyřeším.
Jo, jasně.
Ale něco mi řekni. Nerozhodilo tě vidět Jusefa?
To jako fakt? Rozhodilo?
Ani zdaleka. Nevíš, s kým mluvíš, zlato.
Dál jsem si užívala večera jakoby nic.
Úplně bezstarostně jsem tancovala, bavila se.
Takové věci mě nezničí. Nevíš, jak jsem tvrdá.
Jasně, chápu.
Co budete dělat dneska? Zajdete si někam? Nóbl večeře? Co je v plánu?
- Ještě nevím. - Papej.
Zabukoval hloupý líbánkový výlet.
Večeře při západu slunce, koukání na vodopád.
Hamade!
To ne. Já nejdu.
- Pojď. Není to tak zlé. - Já ne.
- Ne! - Bravo, Hamade!
To je můj manžel.
- Nehoupej s tím! - Je to super!
- Neboj se. - Nebojím se! Vypadám tak?
Rychleji!
Hamade!
- Vyfotíme se. - Tady to je dobrý.
Klid, pojď sem. Ať jsi v obraze.
- Ne, nikam nejdu. - Panebože...
Neboj se! Klid!
My umřeme! Je s námi konec! Ale neboj se!
Klid! Nehýbej se!
Panebože!
Pomoc! Pomozte nám!
Neboj se!
Já se nebojím. Uklidníš se?
Brzo se to rozjede. Já to vím!
Jak ji nemůžete najít?
Právě jsem zjistila, že ji děti dali do domova důchodců.
Proč jsi tak naštvaný?
Hned ráno tam zajedeme a zeptáme se jí.
- Uklidni se. Klídek, jo? - Jo, klídek. Proč jsi tak rozčilený?
- Nadechni se. - Teto, já tě prosím.
Do zítřka potřebuju odpověď.
Už to dýl nevydržím.
Jasně. Řeknu ti verdikt.
- Jen se modli, aby nebyla tvoje sestra. - Bože chraň.
Hamade. Na co jsou tyhle prášky?
Které?
Ty modré.
Ty v šuplíku?
Ano.
Na migrénu.
- Jeden jsem si vzala. Už jdeš? - Ne!
To nic. Dej si načas.
Nespěchej. Počkám na tebe.
Jedna, dvě.
Ahoj, Hamíku. Promiň.
Asi tě tím ruším.
Omlouvám se. Nemohla jsem spát.
Jsem plná energie!
Pojď sem.
Pojď ke mně.
Ne, zůstaň tam. Vypoť to a vrať se, až skončíš.
Co se děje?
Není ti nic?
Nur!
Užíváte nějaké léky?
Ne, neužívám.
Nebojte. Je to mírná otrava.
Nejspíš z nějakého jídla.
Napíšu vám recept
a zítra pro jistotu uděláme testy.
Testy, ano. Jistě, pane doktore.
Horko. Umírám. Je vedro.
Pane doktore, omylem si vzala prášky.
Jaké prášky?
Viagru.
Proč jste to neřekl hned na začátku?
Ty prášky zlepšují krevní oběh.
- Člověk pak... - Já ne, pane doktore.
- Vzala si ho ona. - Já vím, ale je dobrý na...
Vy mě neposloucháte. Vzala si ho omylem. Já ho nepotřebuju.
Aha. Určitě?
- Chcete se přesvědčit? - To nemusím.
Přeju vám dobré zdraví.
A nebojte. Panička bude do rána v pořádku.
Ale dneska večer žádné zlobení.
Zlobení?
Díky.
Je tady vedro.
Ta holka je jako uragán.
Myslel jsem, že bude unavená a spát jako špalek, ale ne.
A ještě větší úlet.
Tomu neuvěříš. Pozdě večer si vzala modrou pilulku.
Chtěla se mnou cvičit uprostřed noci.
- To je, co? - To teda je.
Zdá se, že ses trochu zabouchl.
Prosím tě, pomoz mé tetě. Zdá se, že je toho na ni moc.
- Měníš téma. Jen to řekni, kámo. - Waeli.
No tak, kámo. Přiznej, že se ti začíná líbit. Přiznej to.
- Waeli, pomůžeš mojí tetě, nebo ne? - Fajn. Pomůžu jí.
Našel jsem domov důchodců té paní
a dneska tam za ní zajede, milenče.
Srdcový králi.
Věřila bys, že po mně ještě nevyjel? A počkej tohle.
Včera o mě fakt měl obavy. Zůstal u mě celou noc, než mi bylo líp.
Aha. Asi by sis měla dělat starosti. Jak to, že se o nic nepokusil?
Musí být trochu stydlivý.
A taky jsem mu od příjezdu nedala příležitost.
V tom případě zapomeň na Jusefa a zaměř se na Hamada.
- Toho si nech. - Amal, nezačínej s tím. Prosím.
Tak fajn.
Mimochodem,
Jusef od včerejška nic nepostnul.
Určitě něco postne, jen dál...
Jen ho dál sleduj.
Půjdu za Hamadem, odbyla jsem ho.
Nur.
Kam jdeš?
Dávám ti prostor. Možná chceš tím, jak krásně hraješ, okouzlit nějakou holku.
Ty žárlíš?
Mimochodem jsi zase nechal zvednuté prkýnko. Víš?
Ale no tak...
Promiňte.
Pardon.
Čeká nás pořádná zabíračka?
Naprostá.
- Vyčerpávající? - Zcela.
Zničující.
Koukej na to, Hamade.
Ty nejsi unavená?
Unavená? To vůbec.
Ani trošku.
Pojď, Hamade.
Dáš to pryč a půjdeš za námi? Už to stačí.
Visíš na tom mobilu celý den.
Promiň.
Mimochodem, ten výlet je nádherný.
Opravdu nádherný. Děkuju.
Budeš mi pořád děkovat za všechno?
Co kdybys mi řekl něco, co o tobě nevím?
Nevíš o mně nic.
Cože? Vím toho o tobě hodně. No fakt. Nedívej se na mě tak.
Vím, že nemáš rád sport.
Vím, že neumíš tančit. Vůbec.
A vím, že necháváš otevřenou pastu a zvednuté prkýnko.
Co dál? Jo. Vím, že mě podvádíš se svým telefonem, a to na líbánkách.
Pořád myslíš, že o tobě nic nevím?
Co chceš ještě vědět?
Nevím. Nic konkrétního.
Začni třeba svým dětstvím.
Byl jsem potížista.
Pořád jsem pařil s klukama, každou noc přespával jinde. Učebnicový grázlík.
Dělám si legraci.
Bydlel jsem sám.
Proč? Kde byli tví rodiče?
Máma, budiž jí země lehká...
Umřela, když jsem byl malý.
Otec měl další dvě manželky.
- Další dvě si vzal, když zemřela. - Měl čtyři manželky?
On manželství moc neřeší.
Pořád se žení, rozvádí. Hotový sériový manžel.
Jak ses naučil hrát na klavír?
No, moc dobře nehraju.
Na klavír hrála moje máma.
Naučil jsem se to, abych na ni měl vzpomínku.
Vlastně hraješ moc dobře.
Myslíš?
Ano.
Ty na žádné nástroje nehraješ? Jen boucháš do pytlů?
Dělám jen trochu thaibox.
- Cože? - Thaibox? Thaibox.
„Jenom dělám trochu kardio.“
Teto, já už to nevydržím. Sedám na první letadlo do Kuvajtu.
Hamade, zlato, kde jsi byl? Volám ti celý den. Nemůžu se dovolat.
Je tu špatný signál.
Zůstaňte tam, zlato. Užijte si.
Gratuluju. Nur nakonec není tvoje sestra.
Jeli jsme do domova důchodců a ptali se sousedky Rany.
Potvrdila to.
- Tvoje máma ji nikdy nekojila. - Fakt? Určitě?
Máme radost.
Ach, nastávající ženichu, oko boží tě sleduje.
- Sleduje tě měsíc a hvězdy. - Měsíc a hvězdy.
Ano!
Jo!
Zhluboka se nadechněte. Nádech.
Pomalu zvedněte nohu.
Napněte prsty.
- Pardon. - Výdech. Nohu dolů.
- Vyklop to, Amal. - Nádech. Nohu zvednout.
To ne, Amal! Ne...
Pardon.
To teda ne.
- Děláš si legraci? - Nedělám. Jak jsem říkala, Nur.
Jusef viděl všechny storíčka, co jsem sdílela z tvého účtu,
a úplně každému dal naštvaného smajlíka.
- Určitě má teď zničené líbánky. - Jo!
Prosím.
Promiňte.
Fajn. A poslechni si tohle.
Vím, kde je Jusef ubytovaný.
Zveřejnil fotku a mám jméno hotelu.
Fakt? Děláš si legraci, Amal.
Vážně? Vydrž. Počkej. Minutku... Jau.
- Hej! - Pardon. Omluvte mě.
Děláš si srandu.
Dobré ráno.
Co to má být?
Není na tohle moc brzo?
Jo, ale jsme manželé.
Nejen snoubenci.
Posaď se, zlato.
Posaď se.
Jsi zlatíčko. Moc se mi líbí, jak jsi to tady zařídil.
- Fakt? - Fakt. Vážně.
Ty růže, ty svíčky.
Tyhle věci žeru.
Jenom...
Mě trochu píchá na hrudi. Něco není dobře.
Já nevím, možná to je...
Už vím. Je to tím hotelem.
Musel sis všimnout, zlato.
Co jsme přijeli, nepodařilo se nám...
Upřímně, ten hotel je prokletý.
Že jo? Prokletý.
Naprosto.
Stejně jsme do Libanonu teprve přijeli. Nezkusíme jiný hotel?
U moře! Pojeďme do hotelu u moře. Co?
Zdravím.
- Dobré odpoledne. - Vítejte.
- Dobrý den. - Vítejte.
Vítejte, pane a paní Ibrahimovi.
- Pardon. - To nic. V pořádku.
- To nic. - Pane a paní.
MAŠKARNÍ PLES
- To vůbec. - Hamade. To je...
- Tyhle akce nesnáším. Pojď. - Nashle.
- Pane jo. - Jako vždy nás taháš tam, kam chceš ty.
Je to tady krásné.
Co se vrátit do chatky?
Uvelebit se. Popovídat si.
Chceš přijít o tenhle krásný výhled,
to krásné místo, prostředí, jen abys seděl sám v chatce? To teda ne.
Chatka nikam neuteče.
- Tak si půjdeme zaplavat. - Já nerada plavu.
- Tady je to fajn. - Nerada plaveš, nebo to neumíš?
Takže si hraješ na frajerku, že všechno umíš,
dáváš rány a dáváš lidem zabrat,
ale neumíš plavat?
A co když ne? A už jsem ti říkala, že neumím plavat.
Ne že bych to nezkoušela. Zkusila jsem to. Ale můj instruktor...
- Ajša? - Co se děje?
- To je Ajša. - Kdo je to?
- Kdo je Ajša? - To je ona.
- Zlato, víš... - Co to děláš?
Co blbneš? Zbláznila ses?
- Nur! - Ajušo. To je šílená náhoda.
Co děláš v Libanonu?
Vidíme se po letech a zrovna v Libanonu?
Ano. Vdala jsem se. Jsme na líbánkách.
- To je můj manžel. - Gratuluju.
- Díky. - Ahoj, Ajušo.
- Je to Ajša. - Omluv tohle. Trochu jsme se rozvášnili.
To je ale náhoda. Taky jsem tady na líbánkách.
Pamatuješ Jusefa, že?
Zrovna tady byl. Jusefe!
- Jusefe! - Zůstane tam flek.
Pojď sem, zlato.
Vzpomínáš na Nur, moji sousedku a spolužačku?
Jo, vzpomínám si.
- Ahoj. - Ahoj.
- Ibrahim. - Hamad.
Hamad, můj manžel. Můj miláček.
Hamad Ibrahim.
Jusef Jusef.
Jusef senior má asi moc rád své jméno.
To je legrační, to říkám vždycky.
Náš syn bude nejspíš jednou taky Jusef.
Co si zajít na večeři?
- Ne. - Ne.
Dneska na večeři nemůžeme. Zajímalo by vás proč?
Protože mě můj miláček Hamad bere do Batrúnu.
Mořské plody, procházka po tržišti. Asi to nestihneme.
Taky beru Ajušu na večeři, má narozeniny.
Zkuste přijít.
Zlato, to je milé překvapení.
Myslela jsem, že jsi na moje narozeniny zapomněl. Musíte přijít.
- Ne... - Jasně!
Jasně, že přijdeme. Narozeniny nemůžeme propásnout. Budeme tam.
Všechno v pořádku?
Nur?
Nic mi není. Jen se mi zasekl zip.
Můžeš mi to prosím zapnout?
To je hrůza. Vypadá to strašně.
Nevím, co si na ty narozeniny obléct.
- Tahle Ajša... - Hej! Pozor.
Jak to s ní je?
Jak to myslíš?
Chodily jsme spolu do školy.
Její rodina se odstěhovala do USA a deset let jsem ji neviděla.
A co Jusef?
Co s ním?
Jen tak.
- Je to její bratranec. - Fajn.
Taky byl náš soused, ale ztratili jsme kontakt.
To se mi nelíbí.
Co si mám na ty narozeniny obléct?
Když si nejste tak blízké, co tak na ty její narozeniny nejít?
Zůstaneme tady, uděláme si pohodlí, třeba...
Ale no tak! Slíbili jsme jim to.
- Musíme jít. - Řekneme, že jsme se zdrželi v Batrúnu.
Nic takového. Půjdeme a brzo odejdeme. Pojď.
Hodně štěstí pro mě.
Díky, lidi. Je čas na příběh.
Povím vám, jak jsem žila v USA.
Rodiče mi sehnali učitele angličtiny.
Za šest měsíců jsem mluvila plynně.
Perfektně. Dokonalou angličtinou.
Měla jsem v Kuvajtu spoustu kamarádek, ale v USA žádnou.
A víte, že se bez kamarádek neobejdu.
A zkoušela jsem všelicos...
Potřebuju si odskočit. Omluvte mě.
Co to děláš?
Jak to myslíš? Nemůže se žena svému muži trochu věnovat?
Vrátíme se na chatu.
Povězte mi, jak jste se poznali?
- Pamatuješ... Pověz mu to. - My... Ty to vyprávíš líp.
- Ne, pověz to ty. Já se stydím. - Ty to znáš líp.
- Pověz to ty. - Mám?
Víš, všichni muži mi připadali...
Jako že se nikdy nevdám.
Pak jsem poznala Hamada, svou lásku.
Není jako ostatní muži. Je opravdu jedinečný.
No tak. Zbytek pověz ty.
Vlastně, Nur...
- Omluvte mě. - Ne. Neber to.
- Tohle musím vzít. - Hamade!
Nějaké novinky?
Jo, papíry jsou připravené.
Jenom nám získej trochu času.
Brzy se vrátím a dotáhneme to. Tuhle příležitost nesmím propásnout.
- Nur, musíme si promluvit. - Nemáme o čem.
Proč to nechceš pochopit?
Tohle jsem nechtěl.
Otec chtěl, abych si vzal sestřenici, a tak jsem poslechl.
Počkej. Brzdi. Co je to s tebou?
- Nemáš těch výmluv už dost? - Nur, pořád tě miluju.
A z téhle tvé šarády je mi jasné, že ty mě taky.
Vyřešme to. Vraťme se k sobě.
Co se děje?
O jaké lásce to tady mluvíš? Co?
Kde je?
Už nevíš, co jsi udělal?
Byl jsi ten nejsobečtější, nejvíc sebestředný muž na světě.
Nikdy ti na mně nezáleželo. Nikdy.
Nur, mrzí mě to. Udělejme za tím tlustou čáru.
Kam jdeš?
Ty ho pořád nosíš?
- Půjdeme? - Jasně.
Díky za pozvání.
Poslyšte...
Zabukoval jsem na zítra ráno jachtu. Pojeďte s námi.
Panebože, Jusefe! Jachtu?
To je perfektní. Prosím, přijďte.
- Ne, zítra je... - Ne, my...
- Nejsme ranní ptáčata. - Jo. Jak říká.
Na rovinu, ti dva se mi nelíbili. Jusef a Ajša.
Jsou nafoukaní. A trapní.
Tu jachtu bychom měli vynechat. Ani je už nechci vidět.
Děje se něco?
Jsem trochu unavená.
Plakala jsi. Proč?
To nic.
Jen jsem unavená.
Ale děkuju za všechno.
Víš...
Děkuju.
- Ahoj, teto. - Díkybohu, že jsi to zvedl.
Mám špatné zprávy.
Je tam Nur?
Takže teď už zase je moje sestra? Já se z tebe zblázním!
To jsem neřekla.
Naše sousedka v tom domově důchodců...
Chudinka má alzheimera a je trochu mimo. Nedá se na ni spolehnout.
Musím se zeptat její ošetřovatelky.
A ta je kde?
Zítra to budu vědět jistě.
Jen se o tom nezmiňuj Nur.
Jak jsem říkala, nech si to pro sebe.
Zatím ahoj.
Ahoj.
Hamade!
Jak to, že spíš tady?
Cože?
Večer jsem se šel projít.
Bylo příjemně. Asi jsem usnul.
Co máme na dnešek v plánu?
Vyrazíme si, nebo ještě líp, zůstaneme v hotelu?
- Možná se jen tak válet, zablbnout si... - Zablbnout si? Ne, vyrazíme si.
- Bude to fajn. - Hamade!
- Nur! - Ahoj.
Takže jedete, nebo ne?
Jedeme. Počítejte s námi.
Jedeme.
Tak pojďte. Mám všechno s sebou.
Nachystáme se a dojdeme.
Nepustím se! Už mě nenuť!
- Víš, že mám fobii. - Uděláme si selfie.
- Teď nemůžu. - No tak. Bude to fajn.
AJŠA S MILÁČKEM
Proč jsi nás do toho zatáhl?
Panebože.
Chtěl jsem jim dát druhou šanci. Je to tvoje kamarádka.
Tak co? Půjdeš se mnou rybařit? Ale nevypadáš jako ten typ.
Hamad.
Kamarádi mu říkali kapitán.
Ano, pane. Tak dobře umí rybařit. Že jo, zlato?
- To si piš. - Hamade.
- Ale nemám s sebou vybavení. - Neboj. Já jsem s ním počítal.
Mám všechno, co je k rybaření potřeba.
- Asi budeme mít na večeři žraloky. - Jo! Žraloky!
Ten prut je k ničemu. Ulomilo se to. Vidíš?
Je rozbitý.
To fakt, Hamade?
Nic jsi nechytil? Rybaříš už hodinu.
Tady žádné ryby nejsou.
Žádné? Můj vezírek je plný.
Jestli neumíš rybařit, nestyď se a klidně to řekni.
Hamad je vlastně mezi rybáři umělec.
Ale ten prut, co jsi mu dal, je k ničemu. Jako spousta jiných věcí.
Dej mi ho. Ukážu mu to.
- Nur, to nepůjde. Nur! - Chviličku. Ukážu mu to.
- Panebože! - Ona spadla.
Nur!
To je pohled.
Ahoj.
Džus? Aha, to je čaj.
Tenhle Hamad. S tím se mi chceš dostat pod kůži?
Pod kůži?
Fakt věříš, že na tebe vůbec myslím?
Poradím ti, aby ses s Hamadem přestal srovnávat,
protože by ti trvalo milion let se mu jen přiblížit.
Jasný?
Aspoň když viděl, že se topím,
jen tak tam nestál a nesmál se. Skočil.
Nedělej z toho vědu. Tak jsem zapomněl, že neumíš plavat, no a?
Jasně, no a?
Není to jediné, na co jsi zapomněl.
Nezapomněl jsem, že tě miluju.
Omlouvám se.
To já se omlouvám.
Co to tu mám?
Co to tam máš?
To mě podrž.
Fakt? My tam půjdeme?
- Díky! - Jsem spálený.
Promiň. Zapomněla jsem.
Hamade!
Tady to žije!
Paráda, zlato!
Kdyby mě takhle viděli kamarádi, potrhali by se.
To je jedno. Vypadáš roztomile.
- Fakt roztomile! - Moc roztomile!
Co tak k těm tvým vibracím pustit naplno zvuk?
Zatancuj si se mnou. Prosím.
- Akorát ti budu překážet. - Ne, nebudeš. No tak. Pojď.
Vteřinku.
- Hamade, teď ne! Prosím! - Je to moc důležitý hovor.
Hamade, prosím! Ne!
Ahoj, zlato.
Co to máš na sobě? Co se ti stalo?
Teď ne, teto. Povídej.
Gratuluju, zlato. Nur tvoje sestra není.
Tvoje máma ji nakonec nekojila.
Gratuluju, zlato.
Víš to stoprocentně?
- Stoprocentně. - Stoprocentně.
- Je to blázen, co? - To jo.
Jo!
Úžasné! Paráda!
Parádní jsi tady jenom ty! Jsi kráska!
- Fajn, jsem kráska. - Jsi moje kráska, ne moje sestra!
- Co to povídáš? - Dáme si drink. Pojď.
Drink? Můžeme to zkusit.
Něco nám dejte. Chceme drink.
- Dám si něco nealko. - Dám si něco nealko.
Kam mě to vedeš?
Naučíš mě to?
Co tě mám naučit?
Kdo je tam?
Došlo mezi námi k něčemu?
Nevím.
I kdyby ano, jsi moje manželka.
Moje manželka?
Moje manželka.
Teta.
- Teta. - Co se děje, Hamade?
Co to děláš?
VÍŠ TO JISTĚ?
NA 100 %
Jsi moje manželka.
Víš, co to znamená?
Jsi moje manželka. Díkybohu! Jsi moje manželka.
- Jsi moje manželka. - No jo.
Moje manželka. Díkybohu.
Hamade.
Moje manželka. Díkybohu, jsi moje manželka.
Díky, chlape. Zachránil jsi mě.
Jasně. Ani nezmiňuju, že je přesně tvůj typ.
Chci jí říct pravdu.
Děláš si srandu?
Po tom všem? Chceš to celé podělat?
Poslouchej mě. Nikdy ti to neodpustí.
Chceš jí říct, že ses oženil jen proto, abys dal otci vnuka,
jinak bys neměl ani zastoupení, ani dědictví?
A očekáváš, že řekne „Odpouštím ti, zlatíčko“?
To těžko. Spíš tě zabije.
Já nevím. Mám pocit, že bych jí měl říct pravdu.
Už jí nemůžu dál lhát.
Vypadá to, že ji vážně miluješ.
Hamade, prosím, poslouchej mě. Neznič to manželství.
Nech to být. Prosím.
Co se děje?
Trápí tě něco?
Ale nic. Jsem jenom unavený.
Běž do pokoje. Přijdu za tebou.
Nur.
- Počkej. Promluvíme si. - Není o čem. Jsem vdaná, ty ženatý.
Proč nemůžeš pochopit, že to šlo mimo mě?
A dost! To se nestydíš? Protože bys měl.
To se na muže nesluší.
Zapomeň na všechno, co se mezi námi kdy stalo, jasné?
Na co?
- Na co mám zapomenout? - Na nás!
Protože jsem teď vdaná a miluju svého manžela.
Už tě nikdy nechci vidět.
NO A? NUR NEVÍ, ŽE JE TVŮJ MANŽEL
Netuším, o čem mluvíš. To nedává smysl.
Pamatuješ to naše selfie?
Jak jsem ho postla, začaly to holky komentovat.
„Jak to, že ti to nevadí?“ „Jak to, že nežárlíš?“
- „Jak ji můžeš pustit vedle manžela?“ - Ajšo, zlato, nic z toho není pravda.
Všechno už je to minulost.
Tak co jste vy dva zrovna dělali?
Poslouchej mě.
Jestli nejsi spokojená se svým mužem, je to tvůj problém.
Ne můj!
Když chtěl Jusef manželku, vybral si mě!
Nestydíš se za sebe?
Vdaná žena, co usiluje o ženatého muže?
Nur,
Jusef je přes čáru!
Jestli tu čáru překročíš,
přísahám Bohu...
že ti zničím život.
Jak jsem mohla udělat takovou hloupost? Proč jsem to udělala?
Věř mi, Hamad si to nezaslouží. Je to moc milý chlap.
Nikdy si neodpustím, co jsem provedla.
Ani za milion let.
Nevím, kde je.
Víš, kolikrát jsem mu volala? Ani nevím, proč mi to nezvedá.
Hele, Nur, nechtěla jsem tě naštvat,
ale jestli myslíš, že jsi Hamada využila...
řeknu ti, že tě využil taky.
Cože?
Tomu nerozumím. Jak to myslíš, že mě taky využil?
Co to má znamenat?
- Co jsi zač? Opravdu. Jsi vůbec normální? - Cože?
Nestydíš se za sebe?
Mluvím s tebou! Neotáčej se ke mně zády!
Začni mluvit! Nebo to možná nemáš jak vysvětlit, co?
Vím všechno. Vím, proč jsi chtěla do Libanonu. Proč jsi vybrala tento hotel.
Všechno pro toho křupana Jusefa. Aby ses mu pomstila za to, že tě nechal.
Co jsi za člověka? Jsi blázen?
Samozřejmě.
Teď se to snažíš obrátit proti mně! Co?
Žádné překvápko. Teď jsem ta špatná já!
Ale aspoň mě do sňatku s tebou nedonutil otec
pod pohrůžkou, že mi upře dědictví,
pokud do měsíce neuvidí ultrazvuk vnuka. Mám pravdu? Jasně.
O čem to mluvíš? Jak si to dovoluješ?
Snášel jsem tvé šílené chování a všechno, abych tě ani jednou nenaštval!
Tyhle líbánky mi dávají pořádně zabrat!
Ty tomu říkáš líbánky? Co?
Víš... Víš, co opravdu jsi? Jsi...
- To nejhorší, co mě kdy potkalo. - Vážně? Tak ty jsi...
Není s tebou k vydržení! Jak se sebou žiješ?
Nic jiného jsem od tebe nečekala! Jako každý jiný chlap jsi notorický lhář!
A jako všechny ženy, ty jsi prolhaná oportunistka!
Já a oportunistka?
Lhář! Jsi lhář!
Nenávidím tě, slyšíš mě? Nenávidím tě!
- Jak jsem si tě vůbec mohl vzít? - Ještě se to dá napravit.
Rozveď se se mnou. Hned! Udělej to.
- Rozveď se se mnou. - Fajn. Rozvádím se s tebou.
Co je to? Co se děje? Co to s nimi je?
Myslely jsme, že vás překvapíme.
- Že jo? - Jo.
- Co se děje? - Pověz mi to, zlato. Co se děje?
Je konec.
- Je konec. Všechno vím. - Ne, zlato. Nur, poslouchej mě, zlatíčko.
Hamad v tom nejel.
- Chtěly jsme, ať nic neříká. - Jo.
Byly oprávněné pochyby, že tě jeho matka jako dítě kojila,
ale teď už máme verdikt.
Nejsi jeho sestra, zlato. Díkybohu.
- To si žádá oslavu. - Jupí.
Přestaňte!
Co se děje?
Já tomu nerozumím. Sestra? Čí sestra?
Co to říkají? Tys to věděl a neřekl mi to?
- Co jsem řekla? - Co jsi neřekla?
Ty jsi neuvěřitelnej! Odpornější už to být nemůže!
Nemůžu s tebou žít už ani minutu. Rozveď se se mnou. Hned!
Taky že ano!
Rozvádím se s tebou.
Jejda.
KUVAJT
SMAZAT FOTKU
NUR
- Dobré ráno, pane. - Dobrý den.
- Dobrý den, pane. - Dobrý den.
Hamade, musíš se dát dohromady.
Mluvil jsem s lidmi z německé firmy. Podepisujeme to za dva týdny.
Gratuluju.
Ale abys věděl,
stojím si za tím, co jsem řekl. Ať se ti to líbí, nebo ne, oženíš se.
A tentokrát ti manželku vyberu já.
Vezmeš si svou sestřenici Mariam.
Měj se.
Nur.
Chci se omluvit za všechno, co jsem ti udělal.
Je mi to opravdu líto.
Nur.
Mluvím s tebou, Nur.
Stačí říct a rozvedu se s ní.
Syrová játra fakt musíte ochutnat.
Syrová játra?
Jo, to mi ukázala Nur.
Taková láska, tak co tě brzdí? Mluvím o těch syrových játrech.
Že jsem vůbec něco říkal.
Hamade, kámo, co ses vrátil, pořád o Nur mluvíš.
Vžij se do mé kůže. Nemáš tušení, čím jsem prošel.
Nikdy nezapomenu, co udělala. I když ji miluju.
- Je to oboustranné. Oba jste chybovali. - Není to stejné.
Chtěla jenom naštvat jiného muže. Vyprovokovat ho a získat ho zpátky.
A zabralo to. Jsou zase spolu. Vyšlo jí to.
Počkej chvíli.
Hamade, pleteš se.
Nejsou zase spolu. Takhle to není. Jusef se ji snažil získat zpátky.
Slíbil, že se rozvede, ale ona to nepřijala.
Hamade, víš, kolik nocí nespala a mohla si oči vyplakat?
Trápí mě ji vidět se zlomeným srdcem.
Ahoj, tati.
Mluvil jsem s tvým strýcem.
Sejdeme se za dva dny.
Budeš tam, nebo mě čeká ponížení před mým bratrem?
Nemůžu tomu uvěřit. Ty odjíždíš? Jen tak?
Co jiného můžu dělat? Nemám na vybranou.
Mashallah, Ajša nenechala kámen na kameni.
Všem o nás řekla.
Jdu do fitka, do knihovny a každý na mě kouká přes prsty.
Jako na holku, co rozbíjí rodinu. Mám toho dost. Už to nesnesu.
Máš to těžký. Chápu.
Ale co já? Co tvoje máma? To nás prostě opustíš?
Jasně že za vámi budu jezdit.
Budeme spolu mluvit. Setkávat se.
Já nevím, Amal. To je moje nejlepší šance.
V Bejrútu je fitko, kde shánějí trenérku. Poslala jsem tam životopis.
Uvidíme, jak to dopadne. A prosím tě, moc tě prosím.
Jestli ti na mně opravdu záleží, nikomu nic neříkej.
Ani moje číslo, ani kde bydlím. Nic.
Fajn.
Tak jo.
Budeš mi chybět.
Ty mně taky.
Bude to dobrý.
„Chvála Bohu, Pánu lidstva veškerého, Milosrdnému,
Slitovnému, vládci dne soudného.
Tebe uctíváme a Tebe o pomoc žádáme,
veď nás stezkou přímou...“
Nádech.
Výdech.
Haló?
Ahoj, Issame.
Issame, už s tebou nemůžu mluvit.
Příští týden se vdávám.
Mrzí mě, že jsem nepřesvědčila rodiče.
Odpusť mi, Issame.
SALEHOVI VÁS ZVOU NA SVATBU MARIAM A HAMADA
V PÁTEK 24. LISTOPADU 2023
- Haló? - Nur,
- viděla jsi, co jsem poslala? - Jo, zrovna teď.
Přeju mu jenom to nejlepší.
Fakt jsi reagovala takhle?
Ta novinka tě nijak nerozhodila?
Nevím, co ti mám říct.
Vidíš? Nakonec si sestřenici vzal. Všichni si berou své sestřenice.
Co se stane s holku, která nemá bratrance?
Na to nemám co říct.
Vůbec ti nezkoušel volat?
Ještě že sis moje číslo nechala pro sebe.
Ale proč? Ptal se na mě?
Neptal,
ale příští týden se žení, tak proč by se ptal?
Chceš, aby se ptal?
Víš to jistě?
Jak to?
Dneska se ženíš, ne?
Ano.
A zítra začínají líbánky.
Rozhodl ses je strávit zrovna tady?
Kde je tvoje nastávající?
Dřív jsem si myslel, že mě nikdy nic nevyděsí.
Ale když jsi ode mě odešla...
Bál jsem se, že ztratím to nejkrásnější v životě.
Netušíš, co jsi se mnou provedla.
Tvoje chování, tvoje šílenosti...
Obohatila jsi mi život.
Jsi první člověk,
díky němuž jsem se cítil naživu.
Kde je tvoje sestřenice?
Udělala totéž, co dělám já.
Šla za tím, koho miluje.
Musíme se k sobě vrátit.
Řekni ano. Neodmítej ho.
Řekni ano.
Řekni ano. No tak. Řekni ano.
Hamade, další lži už nesnesu.
Odteď už žádné lži.
Jedině upřímnost. I kdyby to bolelo.
A co tvoje práce?
Co tvůj otec?
Všechno může počkat.
Kromě nás. Na tebe čekat nemůžu.
Nur...
Vezmeš si mě dneska?
Ne dneska. Hned teď.
Řekni ano. No tak, řekni to. Nemůžeš ho odmítnout.
- Počkat! - Je do tebe blázen.
- Řekni ano! - Počkat!
Mám jednu podmínku.
- Jakou? - Napiš jí bianco šek.
- Řekni ano. - Napíše ho. Řekni, že jo, Hamade.
Vždycky budeš dávat prkýnko dolů.
To bys měl.
Zvykni si na to.
Jasně.
Ach, ženichu.
- Ach, ženichu. - Ach, ženichu.
Oko boží tě sleduje.
Sleduje tě měsíc a hvězdy.
- Gratuluju. - Budu mít vnuka.
Gratuluju.
Co říkáme v takovou chvíli? Gratuluju!
Gratuluju.
Nejsem v pohodě!
Všechny milostné příběhy možná sladce nezačnou.
Některé začnou pěkně kysele
a až časem jsou sladké jako med.
A to nejen na líbánkách, ale na celý život.
Překlad titulků: Lenka Večerková