Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Кожна історія кохання має присмак меду.
Медового місяця.
#МОЛОДЯТА
Найромантичніші з омріяних історій кохання,
наприклад, як у Ромео і Джульєтти... Ні, стривай.
Ця історія гіркувато-солодка. Їм не судилося бути разом.
Каїса і Лейла?
Їхня доля теж не мед.
Її віддали заміж, а він решту життя писав для неї вірші.
Добре. А як щодо Нур і Хамада?
Нур і кого? Це ти про нас?
- Авжеж. У нас був медовий місяць. - Майже медовий місяць.
МАЙЖЕ МЕДОВИЙ МІСЯЦЬ
Брехун! Ти брехун!
Я тебе ненавиджу, чуєш? Ненавиджу!
- Як я взагалі міг з тобою одружитися? - Це ще можна виправити.
Розлучися зі мною. Негайно! Уперед.
Узагалі-то наша історія розпочиналася не так.
Анітрохи.
Ви й не повірите, як вона розпочалася.
КУВЕЙТ
Він тут.
Ніколи не забуду цей день.
Я не покладав рук, аби підписати угоду з німецькою компанією.
- Вітаю. - Добридень.
Я Хамад Салех,
керую компанією «Салех Інвестмент».
Салех — це наш генеральний директор,
а до того ж іще й мій батько.
Я — Нур, тренерка з фітнесу.
Швидше! Крутіть!
Життя таке, що жінки завжди мусять бути сильними.
Особливо з чоловіками.
Вони вважають нас дурненькими, та насправді ми дуже проникливі.
І все помічаємо.
Чоловікам віри немає.
Крім Юссефа.
Нур, мушу тобі дещо сказати.
Він кохання мого життя.
Днями запропонував зустрітися. Сказав, що хоче серйозно поговорити.
Я вдала, ніби не знаю, про що,
хоча роками чекала на цей момент.
Послухайте мене.
Цей проєкт надзвичайно важливий.
Я в нього вклав усю душу.
Помилки тут неприпустимі.
Мене не цікавлять інші завдання.
Тільки угода з німцями.
Лишився всього місяць, тож маємо швидко все доробити.
Перепрошую, пане, але
генеральний директор заморозив цей проєкт.
Чому він це зробив?
Я працював над ним три роки.
Він сказав, що ви зможете продовжити, лише якщо поспілкуєтеся з ним особисто.
«САЛЕХ ІНВЕСТМЕНТ»
Нур!
Що з тобою таке?
Нур.
Шість тижнів?
Знаєш, як сильно я за тобою сумуватиму?
Дуже сильно.
Маю роботу в Бейруті. Інакше я б тебе нізащо не залишив.
Потерпи трохи.
Уміє ж він мене переконати.
Завжди знає, як улестити.
Знаєш, я сьогодні був на зборах компанії.
Так смішно вийшло.
Сказали, що ти заморозив проєкт, але ж це просто жарт?
Якесь непорозуміння.
Ні, проєкт заморожено.
Як це — заморожено?
Ти казав, що я маю права на компанію! Що ти мене підтримаєш!
Перш ніж думати про права на компанію,
подумай про шлюб і сім’ю.
Я хочу онука.
Щоб носив твоє прізвище й продовжив нашу справу.
Батьку, ми про це вже говорили.
Шлюб — це бізнес-план, приречений на провал.
АМАЛЬ
Усе добре!
Я ж не можу взяти й за один день одружитися.
А що, як вона зруйнує все, що ми збудували?
Усе, що ви збудували.
Послухай мене.
Якщо за місяць не одружишся
і не надішлеш мені знімок УЗД з моїм онуком,
то з угодою з німцями можеш попрощатися.
І з компанією теж.
Мало того.
На кону весь твій спадок.
Я все віддам на благодійність.
От і побачимо,
чи вважатимеш ти тоді, що шлюб — це «бізнес-план, приречений на провал».
Скажи, звідки в тебе це фото?
З інстаграму? Точно?
- Амаль, ти мене вбиваєш. - Що ти хочеш почути, Нур?
Ні, цього не може бути. Просто не може.
Ти ж знаєш, Юссеф мене любить. Як це він...
Як це він міг одружитися з іншою?
- Нур... - Він казав.
Казав, що має справи в Бейруті. Обіцяв повернутися.
Це неправда. Я впевнена.
Перевір ще раз. Глянь, звідки це фото.
- І повідом мені. - Нур, це кінець. Це кінець.
Юссеф одружений. Нічого не вдієш.
Хвилинку. Я намагаюся зрозуміти.
Хочеш одружитися за тиждень?
Ти шнурки довше зав’язуєш.
Голова обертом іде.
Сама думка нестерпна,
та не хочу втратити компанію й угоду через цю дурницю.
Розумію, йдеться про гроші, але ж яка ідіотка одружиться з тобою за тиждень?
Ти мені вічно торочиш про шлюб.
- От і допоможи мені одружитись. - Я?
Аїша?
Аїша, та, що зі школи? Він мене покинув заради неї?
Чому?
Та ще й на додачу в них медовий місяць у Бейруті.
У Бейруті, щоб його!
Бачиш, Нур,
якби ти мене послухала щодо заручин,
він би тебе не кинув заради неї.
Тепер він насолоджується життям, а ти лишилася ні з чим.
- Ти тільки на себе поглянь... - Перестань!
Як захочу, з’їм цілу тарілку, а то й не одну. Це моя справа.
Ну добре.
Буду до тебе поблажливою, ага.
Тобі серйозного удару завдали.
Як хочеш, то плач, гнівайся, навіть заїдай...
Плакати? Хто сказав, що я...
Щоб я плакала? Ні, сонце, хто плакатиме, то це він. Кажу тобі.
Побачить, як я менш ніж за тиждень виходитиму заміж
у розкішній білій сукні, то всі очі виплаче.
Та ну! Мої вітання. І хто ж цей щасливчик?
- Це ти мені скажи. - Що?
Знайди мені чоловіка. Не пізніше, ніж за добу.
Мені байдуже, хто це буде, як і чому.
- Вирішуй сама. - Це я маю вирішувати?
Тихо!
Я бачилася з Нур.
Бідолашна.
Юссеф її обманув.
Треба мені з кимось її познайомити.
Ти що, жартуєш?
- Це ж явно жарт. - Ні.
Він такий увесь із себе традиційний, такий скутий. Кажу тобі...
Як я з ним знайду спільну мову? Це нереально.
Нізащо. Ти серйозно? Від такої, як вона, самі проблеми.
Та ну. Що ти таке кажеш?
Вона вихована, освічена. Культурна жінка, я б сказав.
Та ще й подружка Амаль.
Послухай, Нур, тобі ж не заміж за нього йти.
А хоча ні, таки заміж.
Ну та що може бути легше, ніж шлюб без кохання.
Я роблю якусь дурницю, еге ж?
Є трохи.
Помовч, Амаль. Не хочу цього чути.
Що тобі втрачати?
Познайомся з нею. Сходи на побачення. Може, ще й передумаєш.
Ну, будь ласка, Хамаде. Подумай над цим.
Добре. Коли?
Я пішов на зустріч.
Поводився, як брутальний мужик.
Я пішла на зустріч. Поводилась, як розумничка.
Як казала Амаль, чоловіки люблять чемних дівчат.
Як казав Ваель,
жінки люблять поганих хлопців.
Будь милою й спокійною. Милою й спокійною. Милою й...
Усе добре! Добре.
Дякую за квіти.
Ти тут увесь вільний час проводиш?
Авжеж.
Дуже люблю читати, чесно кажучи.
Просто обожнюю.
Щойно маю вільний час, іду посидіти в бібліотеці.
А як маю ще більше вільного часу,
- то іноді відвідую клуб. - Клуб?
Книжковий клуб.
Так, книжковий.
Усякі там вечори поезії, літературні дискусії...
А ще іноді я ходжу в спортивний клуб.
Роблю кардіо. Ну, щоб тримати себе у формі.
Вирішила бути з тобою відвертою, бо мені не подобається брехати.
Я теж хочу бути з тобою відвертим.
Ти часом не полюбляєш гуляти й відриватися?
Бо я — так.
Я можу навчитись. Я не проти.
Схоже, нічого з цього не вийде.
Нічого з цього не вийде.
Пустоголова вона. Від такої лише клопіт.
Він геть прісний. Я з таким збожеволію від нудьги.
- То не одружуйтесь. - То не одружуйтесь.
Вийдеш за мене?
Отак усе й почалося.
Нічогенька історія, еге?
- Підніми це. - Слухай.
Не забудь позбирати троянди, добре?
Чому вони й досі тут?
Привіт, тітонько. Чому ви ще тут?
Весілля закінчилось? Я щойно приїхала.
У них шлюбна подорож, поїхали в аеропорт.
О, тітонько Самар.
Знайомтеся, це тітонька Самар, мати нареченої.
Еее... це тітонька Іман, тітка Хамада.
Перепрошую?
Іман Абдалла.
Ви тітка Хамада?
Так. Уявляєте? Його мати — моя покійна сестра Маналь.
Який тісний світ.
Якби ж ви бачили церемонію.
Вони така гарна пара.
- Ви маєте ще дочок, крім Нур? - Ні, вона в мене єдина.
Ні. Не може бути.
- Нізащо. - Що не так?
Цього не може бути!
БЕЙРУТ
Я розвідала всі подробиці.
Юссеф зупинився в готелі «Корум», що в горах.
Але прошу, Нур. Не можна, щоб Хамад про це дізнався.
І не забудь видалити це повідомлення.
Добре? Обов’язково.
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК — ТІТОНЬКА ПРИЙНЯТИ — ВІДХИЛИТИ
ГОТЕЛЬ «КОРУМ»
Нічого не маю проти шлюбної подорожі,
але готель у горах?
Є ж купа готелів на узбережжі.
Та що ти таке кажеш?
Хамаде, про цей готель чудові відгуки.
І я хочу зупинитися саме тут. Мені подобаються гори.
А пляж я не люблю. Не кажи, що тобі тут не подобається.
Вітаємо в готелі «Корум».
Раді вас у себе бачити.
- Дякую. - Прошу.
Сподіваюся, вам тут сподобається.
У нас часто бувають відомі люди.
Месьє Філіпп ле Калак, якщо ви про нього чули.
А також Жан-П’єр дю Жерантов.
- У нас подушки зі страусового пір’я. - Щастя вам.
Довге пір’я. Доволі велике.
Ми беремо пір’я й набиваємо ним...
Ходімо.
Ох, Хамаде! Ти такий бешкетник.
Чого це ти?
Ти просто неймовірний.
Вічно щось як утнеш...
Де ключ?
Уже пізно. Ходімо. Не змушуй мене чекати.
Тітонько, оце знайшли час...
Хвилинку. Мені треба ненадовго у ванну.
Кажу тобі.
Витріщається на мене, ніби хоче...
Я знаю, що він має право, але не можу.
Просто не можу. Що мені робити?
Що ти кажеш? Як? Я до неї нічого не відчуваю.
Не можу зблизитись.
Нур, так не піде.
Ви ж молодята.
Ти маєш поводитися відкрито, сексуально, фліртувати...
Фліртувати? Що значить — фліртувати? Просто...
А як дофліртуюся до того, що опинюся з ним у ліжку?
Нічого страшного, сонце.
Просто вдаси, що втомилася чи голова болить.
Ніби тобі паморочиться.
Роби так, як я сказав.
Хочеш компанію — подаруй йому онука.
Хочеш, щоб Юссеф ревнував, — поводься так, ніби шаленієш від задоволення.
З пристрастю. Зобрази історію кохання.
Добре. Добре, хай йому.
Чекай, мені ще дещо потрібно.
Можеш дізнатися, в якому номері Юссеф?
Я тобі що, адміністраторка? Піди й запитай.
Не кажи дурниць. Я не можу. Дізнайся ти, Амаль.
І ще одне.
Я тобі пришлю пару фото й роликів, добре?
Запость їх в інсті, щоб Юссеф побачив.
І підпиши як слід. Хочу, щоб Юссеф їх усі переглянув.
Привіт, Хамаде.
Хамуді.
Так, спокійно. Усе добре. Усе гаразд.
Ти впораєшся, ясно? Ти впораєшся.
Привіт, тітонько. Сподіваюся, все добре.
Я тут з дружиною відпочиваю.
Знаю, що момент невдалий, але мушу тобі сказати.
Щодо твоєї дружини.
Ночуйте в різних кімнатах. Тобі сьогодні не можна її чіпати.
- Чому? У неї технічна перерва? - Ні, все працює.
Але вона твоя сестра.
Можливо.
Можливо, вона його сестра.
Так, може бути.
Що?
Я одружився із сестрою?
Мати Нур лишала її в нас удома, як та була ще малям.
Здається, твоя мати годувала її грудьми разів п’ять.
Якщо п’ять — вона твоя сестра.
Якщо тільки раз чи два, то може, й ні.
- Чому ти одразу вирішила, що п’ять? - А скільки?
- Може, це було всього раз. - Може. Але треба уточнити.
Ні-ні. Я лечу додому першим же рейсом. Розлучуся з нею.
Не треба! Ти що, з глузду з’їхав? Не метушися.
Ні, любий.
Не розлучайся.
Ми завтра зранку спитаємо в сусідки Рани.
Тоді точно знатимемо, скільки разів вона її годувала.
- Добре? - Ні, я їй скажу, і повернемося додому.
- Що з ним таке? Він несповна розуму? - Не кажи їй.
Я ж сказала, що все перевірю й повідомлю тобі.
Тримай язика за зубами й нічого їй не кажи.
Не треба нам, щоб вона тебе покинула й зненавиділа.
Добре. Я зачекаю.
Передзвоніть якнайшвидше.
З ким це ти говориш?
З тіткою.
- Щось мені зле. - Так, краще відпочинь.
Це все через переліт. Полеж.
Твоя правда.
Серйозно? Тобі не сказали? Вони взагалі в цьому готелі зупинилися?
А що Аїша пише в соцмережах? Постила щось в інстаграмі?
Амаль, зроби щось. Я мушу знати, тут вони чи ні.
Хамад? З ним усе добре.
Ну й нічка була.
Він купився на цю виставу. Уявляєш?
Увесь вечір хотів мене звабити,
але я зіграла так, що хоч «Оскара» давай.
Тільки не знаю, скільки ще я так витримаю.
- Прошу. - Дякую.
Учора я спав на дивані, бо вічно кручусь уві сні,
тому не хотів тебе турбувати.
Знаєш, раз ми вже...
АМАЛЬ: СЛУХАЙ, Я ЗНАЙШЛА КЛУБ, ДЕ ЗАВИСАЄ ЮССЕФ
...дедалі більше.
І ще завести дітей.
Багато дітей. Якнайшвидше.
Треба десь затусити.
Я тут знайшла в інстаграмі круте місце.
- Але ж ти не любиш тусовки. - А ти любиш.
І до того ж у нас медовий місяць.
Для мене важливо, щоб ти отримував задоволення.
Вийдемо в люди, розворушимося.
Мене це вже не цікавить.
- Я рано лягаю спати. - Не лягаєш.
Не лягай, бо ми ж молодята.
У нас медовий місяць, то погуляймо.
Забудь. Не хочу нікуди йти.
Ми в тому клубі, що ти казала.
Знову ця драма.
- Ти його бачила? - Ні. Ми щойно прийшли.
Не дочекаюся його реакції, як дізнається, що я вийшла заміж.
Та годі, Нур. Вічно в тебе: «Юссеф це, Юссеф те».
Забудь уже про нього
і подумай про Хамада, з яким ти насправді.
Цей хлопець не той, за кого себе видавав.
Зовсім інша людина.
Годі вже про нього. Знаєш, що мені важливо?
Щоб Юссеф позеленів від...
Щоб згорів від ревнощів. Ось що важливо.
- Потанцюємо? - Та я вже в режимі танцю.
Скоріше в режимі вібрації.
Це не танець.
Я тобі покажу, як треба. Ходімо.
Не хочеш випити?
Я не п’ю. Це заважає триматись у формі.
Я теж не п’ю. Так, думав спробувати.
Чекай.
Мушу відповісти.
У тебе ж телефон не задзвонив.
Він у режимі вібрації.
Ваелю, тітка не бере слухавку.
Не щастить мені.
Так, потрібен запасний план.
Знайди мені іншу дружину.
У мене обмаль часу.
Він хоче не просто дружину, а ще й вагітну.
Знаєш що?
Я її до смерті затанцюю.
Як повернемося, буде виснажена.
Тітка дзвонить. Усе, бувай.
Де ви були?
Я вам уже хтозна-скільки дзвоню.
Ну добре, кажіть як є.
Що? Завтра?
Повірити не можу. Та ну.
Добре. Я чекатиму.
І як дзвоню, то відповідайте. Благаю вас, тітонько.
Зіграймо в гру. Назви перші три цифри, а решту я вгадаю.
Відчепися від мене, гаразд?
Усього три, і вже завтра я тобі додзвонюся, ось побачиш.
Геть від моєї дружини!
- Ти чого? - Це моя дружина!
- Та розслабся ти. - Геть від моєї дружини!
Спокійно, хлопці.
- Годі вже, Хамаде. - Я ще не договорив.
- Відвали. - Тихо, братику. Останнє попередження.
Братику? І ти теж?
Не треба мені брата! І сестри не треба!
Забирайся звідси!
Забирайся! Ворушись!
То звідки в тебе ці прийомчики ніндзя?
З бібліотеки?
Це було нечесно. Двоє проти одного.
Та урок вони отримали.
Авжеж.
Ти не хвилюйся, якщо колись іще побачиш мене в такій ситуації.
Я можу дати собі раду.
Добраніч.
Хамаде!
Що це таке? Не можеш за собою закрити?
Ти серйозно?
Отак волаєш через тюбик з пастою? Та перестань.
Ану стій! У мене ще не все!
А оце що таке?
Як закінчив, треба опускати!
Не піднімати! Опускати!
- І тобі доброго ранку. - Ти тут не сам!
Я безладу не потерплю!
У цьому домі є правила!
Правила? А хто порозкидав свої речі по підлозі?
Я цього не дозволю, ясно? Тепер ми квити!
Що, стрілки переводиш? Тепер я винна?
Винен тільки я. Легше тобі?
Не йди, коли я з тобою говорю!
Подумаєш, одяг на підлозі. Візьми й підніми, братику!
Я тобі не братик! Не братик!
Я тобі не...
Я вас потурбувала?
- Аж ніяк. - Аж ніяк.
Хотіли запропонувати вам торт у подарунок.
Правда ж, гарний? На честь медового місяця.
До речі, кажуть...
що в нашому готелі з гостями трапляються дива.
Приїжджають удвох,
а вертаються втрьох.
Хочу, щоб ви для нас організували якісь шалені заходи.
Щоб ми потім пару днів до тями приходили.
Що ви говорите?
Хочете пару днів приходити до тями?
У вас точно медовий місяць?
Ми просто любимо активний відпочинок. Це активний медовий місяць.
Похід у гори.
Шість-десять годин дертиметеся через хащі
у жахливу спеку, втомлені й спітнілі, помираючи від спраги й голоду.
Потім точно два дні пролежите в комі.
Оце те, що треба. Бронюйте.
Сьогодні бронювання, завтра похід.
А сьогодні що робити? Тут сидіти?
Я хочу, щоб ми вимоталися, геть заморилися.
Просто вбилися. Зробіть щось.
Повірити не можу. Ти серйозно, Нур?
Ти впевнена, що це Юссеф?
Наш Юссеф? Це точно він?
Абсолютно впевнена. Це був Юссеф, але він кудись зник.
Так мене й не побачив.
Я сама зроблю.
То який твій план?
Юссеф не у твоєму готелі, а вдруге йти в той клуб
з Хамадом — явно не варіант.
Як ти збираєшся це розплутувати?
Не знаю.
Гадки не маю, Амаль.
Але ти продовжуй за ним стежити. За ним і його дорогоцінною Аїшею.
А я щось придумаю з Хамадом.
Так, звісно.
Але скажи, ти не засмутилась, як побачила Юссефа?
Серйозно? Засмутилась?
Аж ніяк. Ти не знаєш, із ким маєш справу.
Я чудово собі живу своїм життям.
Я безтурботно танцювала й шикарно провела час.
Мене це не зламає. Ти й не знаєш, яка я сильна.
Добре, зрозуміла.
То що ви сьогодні робите?
Може, йдете в якийсь вишуканий ресторан?
- Я ще не знаю. - Так, усе.
Він забронював якусь дурну екскурсію для молодят.
Вечеря на заході сонця, водоспади, все таке.
Хамаде!
Ні, дякую. Не треба.
- Та ну, це не страшно. - Я пас.
- Ні! - Браво, Хамаде!
Це мій чоловік.
- Не розхитуй! - Це так круто!
- Не бійся. - Я не боюся! Думаєш, боюся?
Рухайся швидше!
Хамаде!
- Зробимо фотку. - Мені й тут добре.
Підсунься ближче. Ти не в кадрі.
- Та ні, й так добре. - Ох ти ж...
Не бійся! Розслабся!
Ми зараз помремо! Нам кінець! Але ти не бійся!
Розслабся! Не рухайся!
О господи!
Допоможіть, хто-небудь!
Не бійся!
Я не боюся! Заспокойся.
Зараз поїде. Я точно знаю! От-от має поїхати!
Як це ви не можете її знайти?
Виявилося, що діти відправили її в будинок для літніх людей.
Чого ти так сполошився?
Ми із самого ранку туди поїдемо й спитаємо її.
- Не хвилюйся. Заспокойся. - Так, заспокойся.
Чого ти бентежишся?
- Видихни. - Тітонько, благаю вас.
Мені потрібна відповідь на завтра.
Я так більше не можу.
Авжеж. Я повідомлю тобі остаточний вирок.
Молися, щоб вона не була тобі сестрою.
Дай боже.
Хамаде. Що це за пігулки?
Які?
Блакитні.
Ті, що в шухляді?
Так.
Це від мігрені.
Я одну випила, бо голова болить. Ти там скоро?
Ні!
Та нічого. Не поспішай.
Я на тебе зачекаю.
Раз, два.
Привіт, Хамуді. Привіт. Пробач.
Знаю. Не виходить тихше.
Перепрошую. Не могла заснути.
Мене аж розпирає від енергії!
Іди сюди.
Підійди.
Ні, лишайся там. Пропітній як слід, а як закінчиш, повертайся.
Що з тобою?
Тобі погано?
Нур!
Ви приймаєте якісь ліки?
Ні, не приймаю.
Не хвилюйтеся. Це просто легке отруєння.
Напевно, щось не те з’їли.
Я вам випишу рецепт,
а завтра зробимо аналізи, добре?
Аналізи, так. Авжеж, лікарю.
Жарко. Зараз помру. Як тут жарко.
Лікарю, вона випадково прийняла пігулки.
Як пігулки?
Віагру.
Що ж ви одразу не сказали?
Від цього посилюється кровообіг.
- У вас стає... - Не в мене, лікарю.
- Це вона випила пігулку. - Знаю, але це корисно для...
Слухайте, вона випадково її прийняла. Мені це ні до чого.
Ви впевнені?
- Вам що, показати? - Та не зважайте.
Дай вам боже здоров’я.
І не хвилюйтеся. До ранку у вашої дружини все минеться.
Але сьогодні вночі ніяких пустощів.
Пустощів?
Дякую.
Тут так жарко.
Ця дівчина просто електровіник.
Я думав, вона прийде втомлена й завалиться спати, та де там.
Знаєш, що ще цікавіше?
Ти не повіриш.
Вона випила блакитну пігулку.
Хотіла зі мною вночі побоксувати.
- Прикинь? - Ага, уявляю собі.
Схоже, ти в неї вклепався.
То зможеш допомогти моїй тітці? Бачу, що їй важкувато.
Ага, міняєш тему.
- Кажи як є. - Ваелю.
Та ну, друже. Зізнайся, що прикипів до неї. Зізнайся.
Ти допоможеш моїй тітці чи ні?
Добре. Допоможу їй.
Я знайшов будинок, де живе ця жінка,
і сьогодні вона її провідає, донжуане.
Ох, серцеїде ти наш.
Уяви, він досі мене не торкнувся.
І знаєш що?
Учора він так за мене хвилювався. Усю ніч стежив, як я почуваюся.
Ясно. Є привід бентежитись. Як це він тебе не торкнувся?
Думаю, він трохи соромиться.
І я йому не дала жодного шансу за весь цей час.
Ну тоді забудь про Юссефа й зосередься на Хамаді.
- Схоже, він того вартий. - Амаль, не починай. Будь ласка.
Ну гаразд.
До речі,
Юссеф відучора нічого не постив.
Ще точно запостить, ти просто продовжуй...
Продовжуй за ним стежити.
Піду гляну, що там Хамад робить.
Нур.
Ти куди?
Не заважатиму тобі. Може, ти хочеш когось причарувати своєю чудовою грою.
Ти що, ревнуєш?
До речі, ти знову не опустив сидіння унітаза. Ясно?
Та годі тобі.
Перепрошую.
Скажіть, ви для нас підготували розвагу?
Авжеж.
- Таку, щоб вимотатися? - Ще і як.
Однозначно.
Ого. Хамаде, тільки поглянь.
Ти не втомилася?
Втомилася? Та яке там.
Анітрохи.
Ходімо, Хамаде.
Поклади вже його й приєднайся до нас. Досить.
Ти весь день у телефоні.
Пробач.
До речі, похід просто чудовий.
Справді. Дякую тобі.
Ти за все мені збираєшся дякувати?
Розповіси мені щось, чого я про тебе не знаю?
Ти нічого про мене не знаєш.
Що? Знаю, ще й чимало.
Знаю. Не дивися так.
Я знаю, що ти не любиш спорт.
Знаю, що ти не вмієш танцювати. Зовсім.
І що ти лишаєш зубну пасту відкритою, а сидіння унітаза піднятим.
Що ще? О, точно.
Що в нас медовий місяць, а тобі телефон миліший, ніж я.
То це я нічого про тебе не знаю?
Що ти ще хочеш дізнатися?
Не знаю. Нічого конкретного.
Можеш почати з дитинства.
Я був бешкетником.
Вічно гуляв, ніколи двічі не ночував в одному місці.
Класичний поганий хлопець.
Жартую.
Я був одинаком.
Чому? Де були твої батьки?
Мама... нехай спочиває з миром...
померла, як я був малим.
Батько мав ще двох дружин.
А після її смерті взяв іще двох нових.
Чотири дружини?
Для нього шлюб — буденна річ.
Вічно то одружується, то розлучається. Серійний наречений.
Скажи, як ти навчився грати на фортепіано?
Я не те щоб віртуозно граю.
Мама грала на фортепіано.
Я навчився грати на згадку про неї. От і все.
Узагалі-то ти чудово граєш.
Серйозно?
Так.
А ти з якимись інструментами справу маєш? Крім боксерської груші?
Просто трохи займаюся муай-тай.
- Як-як? - Муай-тай? Муай-тай.
«Я тільки роблю кардіо».
Тітонько, я більше так не можу.
Найближчим рейсом лечу в Кувейт.
Хамаде, де ти був?
Я тобі весь день не могла додзвонитися.
Тут поганий зв’язок.
Лишайся там. Розважайтеся на здоров’я.
Вітаю. Виявляється, Нур тобі не сестра.
Ми були в будинку для літніх і спитали сусідку Рану.
Вона підтвердила.
- Твоя мати не годувала її грудьми. - Невже? Точно?
Ми за тебе раді.
О наречений Око Господнє стежить за тобою
- Місяць і зорі йдуть за тобою - І зорі йдуть за тобою
Так!
Зробіть глибокий вдих. Вдихніть.
Повільно підніміть ліву ногу.
Тягніть носок.
- Перепрошую. - Видихніть. Опустіть ногу.
- Доповідай, Амаль. - Вдихніть. Підніміть ногу.
Не може бути, Амаль!
Перепрошую.
- Опустіть ногу. - Та бути не може.
- Ти що, жартуєш? - Ні.
Як я й казала, Нур.
Юссеф передивився все, що я запостила від твого імені,
і під кожним постом залишив сердитий смайлик.
Гаплик тепер його медовому місяцю.
Так!
Будь ласка.
Перепрошую.
Добре, і ще одне.
Я знаю, де зупинився Юссеф.
Знайшла назву готелю за його фото.
Не може бути. Ти жартуєш, Амаль.
Серйозно? Зачекай. Не клади слухавку. Хвилинку...
- Гей! - Перепрошую. Пробачте.
Та ну, ти жартуєш.
Доброго ранку.
Що це все значить?
Хіба для цього ще не зарано?
Так, але ж ми чоловік і дружина.
Не просто наречені.
Сідай, любий.
Сідай.
Ти такий милий. Мені дуже подобається, як ти все прикрасив.
- Справді? - Справді. Ще і як.
Ці троянди, свічки.
Я від таких штук у захваті.
Просто...
У мене ніби камінь лежить на грудях. Наче щось не так.
Не знаю, може, це...
Точно. Цей готель.
Ти ж помітив, любий.
Відколи ми тут, то ніяк не можемо...
Цей готель якийсь наче проклятий.
Правда ж? Проклятий.
Однозначно.
Ми ж щойно прибули до Лівану. Можемо змінити готель. На який?
Біля моря! Переїдемо на морське узбережжя.
Привіт.
- Добрий день. - Ласкаво просимо.
- Вітаю. - Ласкаво просимо.
Вітаємо, пане та пані Ібрагім.
- Пробачте. - Нічого страшного.
- Усе гаразд. - Пане та пані.
Ого.
УСІ НА МАСКАРАД
- Забудь. - Хамаде. Ні, це...
- Терпіти такого не можу. Усе, ходімо. - Бувайте.
- Ого. - Вічно тягнеш, куди тобі заманеться.
Тут просто чудово.
Може, підемо в будиночок?
Поспілкуємося в комфорті.
Ти хочеш замість цих прекрасних краєвидів,
цього місця, цієї атмосфери сидіти на самоті в будиночку? Нізащо.
Будиночок ніде не подінеться.
- Тоді ходімо поплаваємо. - Я не люблю плавати.
- Мені й тут добре. - Не любиш чи не вмієш?
То це ти вся така гордовита,
любиш битися й давати людям прочухана,
а плавати не вмієш?
То й що, як не вмію?
Я тобі вже казала, що не вмію плавати.
Не те щоб я не намагалася. Намагалась. Але мій інструктор...
- Аїша? - Що з тобою?
- Це Аїша. - А це ще хто?
- Хто така Аїша? - Це вона.
- Любий, знаєш... - Що ти робиш?
Ти що? З глузду з’їхала?
- Нур! - Аюше, сонце. Оце так зустріч.
Що ти робиш у Лівані?
Стільки не бачились, а зустрілись у Лівані?
Так. Я вийшла заміж. У нас тут медовий місяць.
- Це мій чоловік. - Вітаю.
- Дякую. - Привіт, Аюше.
Вона Аїша.
Перепрошую. Ми трохи захопилися.
Оце так збіг. У мене теж тут медовий місяць.
Ти ж пам’ятаєш Юссефа, так?
Десь він тут щойно був. Юссефе!
- Юссефе! - Пляма залишиться.
Ходи сюди, любий.
Іди сюди, любий.
Пам’ятаєш Нур, мою сусідку й однокласницю?
Так, я її пам’ятаю.
- Привіт. - Привіт.
- Ібрагім. - Хамад.
Тобто Хамад. Хамад, мій чоловік. Мій котик.
Хамад Ібрагім.
Юссеф Юссеф.
Схоже, Юссеф-старший любить своє ім’я.
От-от, я теж так завжди кажу.
Боюся, він і нашого сина Юссефом назве.
Ходімо разом вечеряти.
- Ні. - Ні.
Ми сьогодні не підемо вечеряти. Спитаєте, чому?
Бо ми з моїм коханим Хамадом їдемо в Батрун.
Поїмо морепродуктів, погуляємо.
Тому сьогодні ніяк.
Ми збираємося святкувати день народження Аюші.
Може, у вас вийде приєднатися.
Який чудовий сюрприз, любий.
Я думала, що він забув про мій день народження. Приходьте.
- Ні... - Авжеж!
Звісно, прийдемо. У неї ж день народження.
До зустрічі.
У тебе все добре?
Нур!
Усе гаразд. Просто блискавку заїло.
Допоможеш застібнути?
Мені не подобається. Не пасує.
Гадки не маю, що з такої нагоди вдягти.
- Ця Аїша... - Гей! Обережно.
Що вона за одна?
Що ти маєш на увазі?
Ми разом ходили до школи.
Десять років тому її сім’я переїхала в США. Відтоді ми не бачились.
А Юссеф?
А що він?
Просто цікаво. Хто він такий?
- Він її двоюрідний брат. - Ясно.
Ми були сусідами, але перестали спілкуватися.
Не подобається.
І що мені вдягти на цей день народження?
Раз ви не дуже близькі, можемо й не йти до неї на день народження.
Лишимося тут і відпочинемо, наприклад...
Та ну, слухай! Ми їм пообіцяли.
- Треба йти. - Скажемо, що затрималися в Батруні.
Не казатимемо ми такого. Ходімо, просто підемо раніше.
З днем народження мене
Дякую вам. Час розповідати історії.
Розкажу вам про своє життя в США.
Батьки найняли для мене вчителя англійської.
За шість місяців я вже співала, як той соловейко.
Ідеально. Ідеальною англійською.
У Кувейті в мене було багато подружок, а в США жодної.
Ти ж знаєш, я без подружок не можу.
Ну то я пробувала й це, й те...
Перепрошую, мені треба в туалет.
Що ти робиш?
А що такого? Невже жінка не може приділити увагу своєму чоловікові?
Ходімо в будиночок.
То розкажіть, як ви познайомились?
- Пам’ятаєш, як ми... Розкажи йому. - Ми... Краще ти розкажи.
- Ні, ти. Мені ніяково. - Але ти краще пам’ятаєш.
- Розкажи ти. - То що, я?
Знаєш, я раніше думала, що всі чоловіки просто...
Коротше, що заміж я не вийду.
А потім зустріла свого коханого Хамада.
Він не схожий на інших чоловіків. Він такий один на світі.
Ну а ти розкажи решту.
Власне, Нур...
- Перепрошую. - Ні. Не треба.
- Мушу відповісти. - Хамаде!
Є якісь новини?
Так, документи готові.
Постарайся виграти час.
Я скоро повернуся й укладу угоду. Такий шанс я не впущу.
- Нур, нам треба поговорити. - Нема про що.
Як ти не розумієш?
Я цього не хотів.
Батько хотів, щоб я одружився з кузиною, тож довелося.
Перестань. Годі. Що з тобою не так?
- Тобі не огидні ці відмазки? - Нур, я досі тебе кохаю.
І, судячи із цього цирку, який ти влаштувала, ти теж досі мене кохаєш.
Можемо все владнати й знову зійтися.
Що не так?
Про яке ще кохання ти говориш? Га?
Де воно?
Нагадати, що ти зробив?
Ти був найбільшим егоїстом у світі,
який тільки про себе й думає.
Тобі до мене було байдуже. Завжди.
Нур, пробач. Залишмо це в минулому.
Ти куди?
Ти й досі його носиш?
- Ходімо? - Авжеж.
Дякую за вечір.
Слухайте, я...
забронював на завтрашній ранок яхту. Приєднуйтеся.
О господи, Юссефе! Яхту?
Як же чудово. Приєднуйтеся, будь ласка.
- Ні, завтра... - Ні, ми...
- Не любимо рано вставати. - Так. Точно.
Чесно кажучи, не сподобалися мені ці двоє, Юссеф з Аїшею.
Вони такі пихаті й стрьомні.
Краще відмовимося від запрошення. Не хочу більше їх бачити.
Щось не так?
Я трохи втомилася.
Ти плакала. Чому?
Усе гаразд.
Я просто втомилася.
Але дякую тобі за все.
Серйозно...
дякую.
Привіт, тітонько.
Слава богу, ти відповів.
У мене погані новини.
Нур десь поруч?
То що, вона знову моя сестра? Я з вами геть здурію!
Я цього не казала.
Наша сусідка в будинку для літніх людей...
у неї, бідолахи, Альцгеймер, їй то затьмарюється, то прояснюється.
Довіряти їй не можна. Треба спитати в її покоївки.
І де ж ця покоївка?
Завтра знатиму точно.
Тільки не кажи про це Нур.
Як я й казала, тримай язика за зубами.
Ну все, бувай.
Бувайте.
Хамаде!
Чому це ти тут спиш?
Що?
Я ввечері пішов прогулятися.
Було прохолодно. Видно, я задрімав.
То які плани на сьогодні?
Кудись підемо чи, ще краще, лишимося в готелі?
- Може, поваляємося, побешкетуємо... - Побешкетуємо? Ні, виберемося кудись.
- Так буде веселіше. - Хамаде!
- Нур! - Привіт.
То що, ви з нами чи ні?
Так. Ми з вами.
Ми за.
Тоді ходімо. У мене все із собою.
Ми зараз зберемося. Ходімо.
Не відпущу! Не змушуй мене!
- Казала ж, у мене фобія. - Зробимо селфі.
- Зараз не можу. - Ходімо. Буде добре.
ЛАЙКІВ — АЇША СОЛОДКО, ЯК МЕД
Нащо ти нас у це втягнув?
О господи.
Хотів дати їм другий шанс.
Ви ж наче подружки?
То що? Порибалиш зі мною? Правда, на рибалку ти не схожий.
Хамад.
Друзі його називають Шкіпером.
Так-так. Бо він дуже вправний рибалка. Правда ж, любий?
- Ще б пак. - Хамаде.
- Але я не взяв спорядження. - Не хвилюйся. Я все підготував.
У мене є все, що потрібно для риболовлі.
- Схоже, на вечерю в нас акула. - Ура! Акула.
Ця вудка негодяща. Вона...
Зламалася. Бачиш?
Їй гаплик.
Серйозно, Хамаде?
Нічого не впіймав? Ти вже годину рибалиш.
Бо ми зараз у мертвій зоні.
У мертвій зоні? Та в мене повен кошик.
Не вмієш рибалити — зізнайся, це не соромно.
Насправді Хамад майстерно рибалить.
Але ця твоя вудка геть нікчемна.
І не тільки вона.
Дай її сюди. Покажу йому.
- Нур, її не полагодити. Нур! - Секунду. Я йому покажу.
- О господи! - Вона впала.
Нур!
Оце так видовище.
Гей.
Сік? О, це чай.
Цей хлопець, Хамад. Він тобі потрібен, щоб мене зачепити?
Зачепити тебе?
Та ніби я взагалі про тебе думаю.
Раджу тобі перестати порівнювати себе з Хамадом,
бо ти й за мільйон років не зумієш стати таким, як він.
Ясно?
Принаймні, як він побачив, що я тону,
то не стояв і не сміявся.
А стрибнув.
Не роби з мухи слона. Подумаєш, я забув, що ти не вмієш плавати.
Так, подумаєш.
Це не єдине, про що ти забув.
Я не забув, що кохаю тебе.
Мені так прикро.
Ні, це мені прикро.
Що це?
Що це таке?
Не може бути.
Серйозно? Ми підемо?
- Дякую! - Я весь згорів на сонці.
Пробач. Забула.
Хамаде!
Ця вечірка просто бомба!
Просто бомба!
Якби друзі мене побачили, вмерли б від сміху.
Це неважливо. Важливо те, що ти дуже милий на вигляд.
- Такий милий! - Такий милий, що капець. Милий!
Треба нам вимкнути твій віброрежим, щоб ти почав дзвеніти.
Потанцюй зі мною. Будь ласка.
- Я тобі тільки заважатиму. - Ні, не заважатимеш. Ходімо.
Секундочку.
- Хамаде, не зараз! Прошу тебе! - Дуже важливий дзвінок.
Хамаде, будь ласка! Ні!
Привіт, сонце.
Ого, оце так костюм. Що в тебе сталося?
Не зараз, тітонько. Кажіть уже.
Вітаю, любий. Нур тобі не сестра.
Твоя мати таки її не годувала.
Вітаю, дорогенький.
Точно? Сто відсотків?
- Сто відсотків. - Сто відсотків.
- Оце він божевільний. - Ага.
Так!
Це неймовірно! Ого!
Найнеймовірніше тут — це ти! Ти красуня!
- Так, я красуня. - Ти моя красуня, а не моя сестра!
- Про що це ти? - Треба випити. Ходімо.
Випити? Ну спробувати можна.
Налийте нам чогось. Хочемо випити.
- Безалкогольний коктейль. - Безалкогольний коктейль.
Куди це ми біжимо?
Навчиш мене?
Навчити тебе?
Хто там?
Між нами щось сталося?
Не знаю.
А якщо й сталося — ти ж моя дружина.
Моя дружина?
Моя дружина.
Тітонька.
- Тітонька. - Що таке, Хамаде?
Що ти робиш?
ЦЕ ТОЧНО?
Ти моя дружина.
Знаєш, що це значить?
Ти моя дружина. Дякувати богу! Ти моя дружина.
- Ти моя дружина. - Так.
Моя дружина. Слава богу.
Хамаде.
Моя дружина. Дякувати Аллаху, що ти моя дружина.
Дякую, друже. Ти мені допоміг.
Авжеж. Вона тобі ідеально підходить.
Хочу сказати їй правду.
Ти жартуєш?
Хочеш узяти й усе зруйнувати?
Вона тобі ніколи не пробачить.
Хочеш їй розповісти, що одружився, аби твій батько отримав онука,
інакше не бачити тобі ні угоди, ні спадку.
І думаєш, вона скаже: «Я тобі пробачаю, любий»?
Нізащо. Скоріше вона тебе вб’є.
Не знаю. Відчуваю, що мушу розповісти їй правду.
Не можу більше брехати.
Схоже, ти справді її кохаєш.
Хамаде, послухай мене.
Не руйнуй цей шлюб.
Лиши все як є.
Що сталося?
Тебе щось бентежить?
Нічого. Я просто втомився.
Іди в номер. Я скоро підійду.
Нур.
- Чекай. Треба поговорити. - Нема про що.
Ми обоє одружені.
Як ти не розумієш, що це не я вирішив?
Годі! Тобі за самого себе не соромно? А мало би бути.
Чоловіку це не до лиця.
Забудь про все, що між нами було, зрозумів?
Про що?
- Про що забути? - Забудь про нас!
Тепер я заміжня жінка й кохаю свого чоловіка.
Не хочу тебе більше ніколи бачити.
ТО ЩО? НУР НЕ ЗНАЄ, ЩО ВІН ТВІЙ ЧОЛОВІК?
Гадки не маю, про що ти говориш. Це якась нісенітниця.
Пам’ятаєш наше спільне селфі?
Щойно я його запостила, дівчата почали коментувати.
«Як ти з цим миришся?» «Як це ти не ревнуєш?»
-«Ти її підпускаєш до свого чоловіка?» - Аїше, сонце, це все неправда.
Усе це вже давно в минулому.
То що ви тоді щойно робили разом?
Послухай, жінко.
Якщо тебе не задовольняє твій чоловік, це твоя проблема.
А не моя!
Коли Юссеф захотів мати дружину, він обрав мене!
Тобі самій за себе не соромно?
Заміжня жінка, а бігає за одруженим чоловіком?
Нур,
Юссеф для тебе — червона лінія!
Як перетнеш її,
то, богом клянуся,
я зруйную твоє життя.
Як я могла зробити таку дурницю? Нащо я це зробила?
Повір мені, Хамад на це не заслуговує. Він такий милий.
Ніколи собі не пробачу того, що накоїла.
Навіть за мільйон років.
Я не знаю, де він.
Знаєш, скільки разів я йому дзвонила? Не знаю, чому він не відповідає.
Слухай, Нур, не хотіла тебе засмучувати,
але якщо ти думаєш, що скористалася Хамадом,
то знай, що він тобою теж.
Що?
Не розумію. Як це — він теж мною скористався?
Що це означає?
- Як ти так міг? Ти взагалі нормальний? - Що?
Тобі за самого себе не соромно?
Гей, я з тобою розмовляю! Не смій від мене йти!
Краще скажи щось! Чи тобі нема що сказати на власний захист, га?
Я все знаю.
Знаю, чому ми в Лівані. Чому ти обрала цей готель.
Через того мугиря Юссефа. Бо хотіла помститися йому за те, що тебе кинув.
Що ти за людина така? Ти як, нормальна?
Авжеж.
Тепер ти на мене стрілки переводиш! Еге ж?
Нічого дивного. Тепер я негідниця!
Принаймні мене не змусив вийти заміж батько,
погрожуючи позбавити мене спадку, якщо за місяць
не побачить знімка УЗД з онуком.
Хіба не правда? Правда.
Що ти таке говориш? Як ти смієш?
Я терпів твоє дивацтво, нерозважливість, усе це,
щоб тебе не засмутити!
Цей медовий місяць — суцільне випробування!
Ти це називаєш медовим місяцем, еге ж?
Знаєш... Знаєш, хто ти насправді такий? Ти...
- Найгірше, що було в моєму житті! - Та ну? А ти...
Ти нестерпна! Як ти сама себе витримуєш?
Я іншого й не очікувала! Ти, як і всі чоловіки,
брехун і не тримаєш слова!
А ти, як і всі жінки, брехлива пристосуванка!
Це я пристосуванка?
Брехун! Ти брехун!
Ненавиджу тебе, чуєш? Ненавиджу!
- Як я взагалі міг з тобою одружитися? - Це ще не пізно виправити.
Розлучися зі мною. Негайно! Уперед.
Розлучися зі мною.
Запросто. Розлучаюся.
Що таке? Що тут коїться? Що з ними не так?
Ми думали, це буде приємна несподіванка.
- Правда ж? - Правда.
- Що сталося? - Скажи мені, сонце. У чому справа?
Усьому кінець.
- Кінець. Я все знаю. - Ні, мила. Нур, люба, послухай мене.
Хамад не винен.
- Ми сказали йому мовчати. - Так.
Ми сумнівалися, чи не годувала його мати тебе грудьми,
але тепер точно відомо.
Ти йому не сестра, люба. Дякувати богу.
- Це варто відсвяткувати. - Починай.
Годі!
Що не так?
Я не розумію. Сестра? Чия сестра?
Про що вони говорять? Ти це знав і не розповів мені?
- Що я казала? - А чого ти не казала?
Неймовірно! Здавалося б, куди вже гірше?
Не можу з тобою більше жити ні хвилини. Розлучися зі мною. Ну ж бо!
Я ж це вже зробив.
Розлучаюся. Ти рада?
Ого.
КУВЕЙТ
ВИДАЛИТИ ФОТО
НУР
- Доброго ранку, пане. - Доброго ранку.
- Вітаю, пане. - Вітаю.
Хамаде, зберися з думками.
Я поговорив з німцями щодо угоди.
Підписуємо за два тижні.
Мої вітання.
Але не сумнівайся —
мої слова й досі в силі.
Хочеш чи не хочеш, а мусиш одружитися.
І цього разу наречену обиратиму я.
Одружишся зі своєю двоюрідною сестрою Мар’ям.
Удачі.
Нур.
Нур, я хочу вибачитися за все, що тобі зробив.
Мені справді дуже прикро.
Нур.
Я з тобою розмовляю, Нур.
Тільки скажи, і я з нею розлучуся.
Якщо ти не куштував сиру печінку, то дарма.
Сиру печінку?
Ага, це була ідея Нур.
Якщо ти так її любиш, що тебе стримує?
Я про сиру печінку.
Оце так мені за відвертість.
Хамаде, друже, ти відколи повернувся, тільки й говориш, що про Нур.
Уяви себе на моєму місці. Ти не знаєш, через що я пройшов.
Ніколи не забуду, що вона зробила. Хоч і кохаю її.
Це взаємно. Ви обоє наробили помилок.
Це не те саме.
Вона хотіла дошкулити іншому.
Щоб знову з ним зійтися.
І в неї вийшло. Вони разом. Її план подіяв.
Зачекай.
Хамаде, ти помиляєшся.
Вони не разом. Ти все не так зрозумів.
Юссеф намагався її повернути.
Обіцяв розлучитись, але вона не погодилась.
Знаєш, Хамаде, скільки безсонних ночей вона проридала?
Мені боляче бачити її з розбитим серцем.
Привіт, тату.
Я поговорив з твоїм дядьком.
Згодини за два дні.
Ти будеш чи зганьбиш мене перед моїм братом?
Повірити не можу. Ти їдеш? Отак собі просто?
А що мені ще робити? Я не маю вибору.
Аїша, божою волею, постаралася на славу.
Усім про нас розповіла.
Як іду в спортзал чи в бібліотеку, всі на мене скоса позирають.
«Он вона, розлучниця».
Це вже занадто. Я більше так не можу.
Тобі зараз непереливки. Розумію.
Та як же я? Як же твоя мама? Ти нас отак просто покинеш?
Звісно, я приїздитиму.
Будемо зустрічатися, спілкуватися.
Не знаю, Амаль. Це для мене найліпший шанс.
У Бейруті є спортзал.
Їм потрібна тренерка, тож я відправила резюме.
Побачимо, як піде.
І, будь ласка, благаю тебе.
Якщо я тобі не байдужа, нікому нічого не кажи.
Ані мій телефон, ані де я живу. Нічого.
Добре.
Гаразд.
Я сумуватиму.
Я за тобою теж сумуватиму.
Усе буде добре.
«Ім’ям Аллаха Милостивого,
Милосердного! Хвала Аллаху,
Господу світів! Царю Судного дня!
Лише Тобі ми поклоняємося і лише в Тебе просимо допомоги.
Веди нас шляхом прямим...»
Вдих.
Видих.
Алло.
Привіт, Іссаме.
Нам більше не можна говорити.
За тиждень уже весілля.
Пробач, що не змогла переконати батьків.
Пробач мені, Іссаме.
РОДИНА САЛЕХА ЗАПРОШУЄ ВАС
НА ВЕСІЛЛЯ МАР’ЯМ І ХАМАДА
У П’ЯТНИЦЮ, 24.11.2023, В АЛЬ-МАВАДА-ХОЛЛ
АМАЛЬ
- Алло. - Нур,
- ти бачила скриншот, який я прислала? - Так.
Бажаю йому всього найкращого.
І що, це така твоя щира реакція?
Ця новина тебе аж ніяк не засмутила?
Ну не знаю, що тобі сказати.
Бачиш? Він таки одружився з кузиною.
Усі одружуються з кузинами.
От скажи, як бути дівчині, яка не має кузенів?
Тут не посперечаєшся.
То він зовсім не намагався з тобою зв’язатися?
Оце так ти зберігаєш у таємниці мій номер.
А він тебе питав про мене?
Не питав,
але ж він на цьому тижні одружується, то чого б йому питати?
Ти хотіла, щоб питав?
Ти в цьому впевнена?
Як?
Сьогодні ж у тебе весілля?
Так.
А завтра медовий місяць.
І з усіх місць на світі ти обрав це?
Де твоя наречена?
Я думав, що мене ніщо не здатне злякати.
Але щойно ти мене покинула...
мені стало страшно втратити найкраще, що я мав у житті.
Ти не уявляєш, що зі мною зробила.
Твоє шаленство, твої витівки.
Ти наповнила моє життя барвами.
Ти перша людина,
що змусила мене почуватися живим.
Де твоя кузина?
Вона вчинила, як я.
Пішла до того, кого кохає.
Ми маємо знову бути разом.
Скажи «так». Скажи. Не відмовляй йому.
Скажи «так».
Скажи «так». Скажи. Скажи «так».
Хамаде, я більше не терпітиму брехні.
Брехні більше не буде.
Лише правда, хоч би й болісна.
А як же твоя робота?
Як же твій батько?
Усе може зачекати.
Крім нас. Я мушу бути з тобою.
Нур...
вийдеш за мене сьогодні?
Ні, не сьогодні. Зараз.
Скажи «так». Ну скажи. Ти не можеш йому відмовити.
- Почекайте! - Він тебе кохає до нестями.
- Скажи «так»! - Почекайте!
Маю одну умову.
- Яку ж? - Дай їй карт-бланш.
- Скажи «так». Він скаже «так». - Скаже. Погоджуйся, Хамаде.
Пообіцяй опускати сидіння унітаза.
Як і годиться.
Просто візьми за звичку.
Авжеж.
О наречений
- О наречений - О наречений
Око Господнє стежить за тобою
Місяць і зорі йдуть за тобою
- Мої вітання. - У мене буде онук.
Вітаємо.
Що кажуть у такі моменти? Наші вітання!
Вітаємо.
Мені недобре!
Можливо, не всі історії кохання мають медовий початок.
Деякі спершу мають кислий присмак,
а потім стають солодкими, як мед.
Не лише на час медового місяця, а на все життя.
Переклад субтитрів: Тетяна Ткаченко