Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ovo je stvarno. Ovo je pljačka. Odmaknite se od šaltera.
Bio je najuspješniji pljačkaš banaka na pacifičkom sjeverozapadu.
Stalno je mijenjao krinke.
Činilo se kao da je u filmu i pljačka banku za bankom.
Htio je opljačkati tri ili četiri banke uzastopce iste večeri.
U FBI-u pljačkašima često dajemo nadimke.
Njegov je bio „Hollywood”.
Pristajao mu je još više kad smo saznali
da mu je inspiracija bio Bodhi iz filma Pakleni val.
Zašto bi bio sluga zakona kad možeš biti gospodar?
Hoćeš ti otvoriti trezor ili ću ja?
Uspješno je pljačkao četiri godine.
Zato nam je postao prioritet. Nije bio samo glupi pljačkaš.
Hollywood je bio najopasnija osoba s kojom sam se sučelio
jer je bio profesionalac.
Htio je desetkovati grad Seattle,
i to nije bilo samo izvedivo, nego i izgledno.
Znali su da je tijekom godina uzeo milijune.
Znali su da ih je osramotio.
Kad je došao opljačkati poslovnicu u Lake Cityju,
prošao je pokraj svoje potjernice.
Ne paničarite. Ovo je pljačka. Odmaknite se od šaltera.
Sve se odvilo kao u filmskom scenariju.
Nosi tešku šminku, periku...
S njim je u sceni i pištolj od 9 mm.
Najuspješniji pljačkaš u zemlji.
Prvi je na FBI-evu popisu najtraženijih kriminalaca.
Nisu mogli otkriti tko je taj tip
ni što mu je sljedeća meta.
Je li riječ o duhu?
Kako je uspio samo tako pobjeći?
KAKO OPLJAČKATI BANKU
RANE DEVEDESETE
Hollywood je bio jedinstven slučaj u Seattleu.
AGENTICA FBI-A
Imali smo dokaze da je upoznat s organizacijom osiguranja.
Znao je koliko dugo smije ostati u nekoj banci.
Bio je pametan pljačkaš.
Postao nam je prioritet
nakon što sam preuzela nadzor radne skupine.
RADNA SKUPINA
Shawn Johnson bio je agent FBI-a koji je vodio ovaj slučaj.
Bio je poput enciklopedije o Hollywoodu.
Nitko u pljačkama banaka nije uzeo više novca od njega.
Bio je profesionalni pljačkaš.
AGENT FBI-A
Usavršio je svoje vještine.
Uživao je u tome što je radio.
Novac je sigurno igrao ulogu, ali radio je to i zbog adrenalina.
Kad sam odabrala Mikea kao voditelja policijskih snaga,
znala sam da će imati veoma intenzivan odnos.
Razlika između Shawna i mene bila je kao noć i dan, ulje i voda.
Moj je tadašnji partner to dobro sažeo.
DETEKTIV
„Shawn Johnson je vatra, a Mike Magan kanta benzina.”
Ne znam bih li se složio s tim,
ali čuo sam da sam ja mozak, a on snaga.
Ne slažem se posve, ali slažem se da sam ja bio mozak.
Ellen Glasser bila je veoma nadarena nadzornica
i vjerovala je u metodu „Tko ne komplicira, profitira.”
Bila sam jedna od prvih agentica u FBI-u
i bilo je zaista sjajno dobiti priliku nadzirati radnu skupinu
u tako velikom slučaju.
Ne samo da sam obavljala tako važan i opasan posao,
uz to sam imala i četvero male djece.
Ponekad sam se osjećala kao da sam dvije različite osobe.
Mnogi su me zvali Agentica Mama.
TRŽNICA
Seattle je u 90-ima bio grad u tranziciji.
U grad koji je dotad imao samo dvije velike tvrtke, Weyerhaeuser i Boeing,
došao je Microsoft i sve tvrtke koje su ga slijedile.
REPORTER
Bezos iz Amazona...
Starbucks se otvarao na svakom uglu...
Seattle je imao silan priljev novca.
BANKA SEAFIRST
Nevjerojatno je koliko se banaka otvorilo.
Tada nisam povezao da je razlog za to priljev novca iz tehnološke industrije,
ali banka se mogla naći u svakoj trgovini i na svakom uglu.
Broj pljački banaka u državi Washington naglo se povećao.
Rekao sam ženi da izbjegava te banke jer su pljačke vrlo izgledne.
Trojica muškaraca upala su u banku u Woodinvilleu s puškom...
Pljačkaš obično službeniku daje poruku na kojoj piše da preda novac.
Bilo je mnogo pljački banaka u Seattleu. Možda ne svake noći, ali bilo ih je.
S mjesta zločina javlja se Deborah Horne.
'Večer, Davide. Prije koju minutu...
Seattle je bio uzbudljivo mjesto.
Tada se počinjao formirati kao grad i postajao poznat u zemlji.
REPORTERKA
Imali smo Nirvanu, razvio se grunge.
Grunge je iskazivao frustriranost koju su mnogi ljudi osjećali
zbog promjena koje su se događale u njihovim zajednicama.
Grunge se protivio velikim korporacijama, brendovima i slavi...
STANOVNIK SEATTLEA
Nikomu nije bilo stalo do toga.
Ljudi su se protivili establišmentu.
Bunili su se protiv opresije, kolonijalizma,
kršenja ljudskih prava i zagađenja okoliša.
Netko pljačka banke i uspijeva mu? Odlično!
Opljačkao je 14 banaka u Seattleu od lipnja 1992.
Opa!
Prilično je pametan.
Vrlo pametan.
Pokazao je srednji prst establišmentu.
- To je g. Hollywood. - Da.
Znali smo da je to tip koji nosi različite krinke,
pljačka banke, ali nikomu nije naudio.
Nije bilo pucnjave.
Zvuči hrabro.
Bilo je ljudi koji su navijali za njega i spominjali Robina Hooda.
ROBIN HOOD: PRINC LOPOVA
Pljačka banaka vraća se na priču o Robinu Hoodu.
Kradeš od bogatih i daješ siromašnima.
Zar to nije plemenito?
Postao je legendaran kao pljačkaš banaka.
No posve smo pogrešno procijenili tko je zapravo Hollywood.
Hej, Bubba!
Jao, čovjek bez majice!
Vrati se!
Idemo, dečki.
- Još snimaš? - Da, snimamo cijeli put.
Moraš držati kameru mirno.
Lakše je to reći nego učiniti.
Kao što vidite, duboko smo u šumi.
I nema mnogo svjetla.
- Dobro, Tarzane. Što ćemo? - Popeti se.
- Gore? - Da.
Idemo u Scurlockovo područje.
Koliko je ovo uzvišenje?
- Dvadeset tri metra. - Odakle?
Od podnožja cedrova.
Ondje dolje.
Ispričaj nam sve. Koliko ti je trebalo? O čemu je riječ?
- Trebalo mi je dva tjedna da ovo izgradim. - Samo dva? Bože!
Šest katova.
Pedeset osam tona drveta.
Malo sam radio. Pojeo sam doručak prije.
Dobro.
Ne, trebalo mi je... Ne znam.
- Tri ili četiri mjeseca? - Aha.
Kućica na drvetu bila je prekrasno mjesto.
Mjesto na kojem možeš pobjeći od društva.
SCOTTOVA PRIJATELJICA
Kad sam prvi put došla onamo, Scott mi je otvorio vrata.
Bio je posve gol. Nosio je samo pojas za alat.
Nitko me nije tako dočekao, no glumila sam da mi je to normalno.
SCOTTOVA PRIJATELJICA
Imao je namještaj, kao i u normalnoj kući.
Na trijemu je bila zahodska školjka i tuš.
Bila je to prava kupaonica, osim što si uživao u prirodi.
Bila je izgrađena oko sedam stabala i sjajno napravljena.
Sve je bilo od cedrovine s panoramskim prozorima.
Bila je to ekstravagantna kućica.
Imao je veliku pećnicu
i nosili smo je uz stube, 22 metra do prvog kata.
Moj je brat bio Scottov prijatelj.
Rekao je da će me zaposliti da izgradimo tu kućicu i pristao sam.
Izvodili smo ludosti prilikom gradnje te kućice.
Vezali smo se za gležnjeve i visjeli da uspijemo pričvrstiti neke daske.
Bilo je zaista opasno.
Sve je bilo opasno, ali nije nas bilo briga.
Kućica na drvetu bila je prikaz Scottove osobnosti.
U njoj se osjećao sigurno i usidreno.
Bio je posve slobodan.
Sjedim za stolom, 12 metara od tla u drveću.
SCOTTOV DNEVNIK
Trijem se proteže oko kućice kao balerinina suknjica tijekom piruete.
Dovoljno je širok da se možeš sunčati,
čak i odrijemati ako te nije strah da ćeš se otkotrljati.
Što je, stari?
Volim sjediti na rubu i gledati Mount Rainier.
Reci nam.
Tad osjećam ushićenje.
Želim mnogo od života.
Potrajat će dok ne pronađem mjesto koje mi je Bog namijenio.
Moj je um poput neodgojena djeteta koje je podivljalo.
Moram ga uhvatiti.
SCOTTOV PRIJATELJ
Svi su voljeli Scotta i Kućicu na drvetu.
Oni su bili povezani.
Odmah smo se složili kad smo se upoznali u školi.
Obojica smo imali mnogo energije. Bili smo neustrašivi.
Voljeli smo piti pivo.
Mark Biggins je zanimljiv tip.
Pohađao je fakultet Evergreen sa Scottom.
Ljudi koji su pohađali Evergreen bili su autsajderi. Uključujući i mene.
Bili su progresivni.
Nije da su se drogirali svim i svačim, pili i ponašali se kao luđaci.
Bili su hipiji.
Svirali su bubnjeve, jeli gljive i sjedili oko vatre.
Svi su bili veoma bliski.
Sudbina nas je spojila.
Scott je bio neobuzdan i slobodan tip.
Čak i više od ostalih studenata Evergreena koji su se smatrali takvima.
Mark je nježna i osjetljiva osoba.
Svirao je gitaru i pisao poeziju.
No bilo mu je veoma teško. Patio je.
Mislim da mu je Scotty mnogo pomogao.
Nazvao sam ga i rekao da mi se brak raspada.
„Ne znam što ću ni kamo ću.”
A on je rekao: „Dođi ovamo. Useli se k meni!”
Mark Biggins bio je velik i snažan muškarac.
Pušio je cigarete Chesterfield. Vjerojatno kutiju ili dvije na dan.
Pio je viski kao da je voda.
To je povezivalo njega i Scotta, no Biggins je mogao popiti puno više.
Dugo sam živio u Kućici na drvetu.
Kao i moja kći.
Stranci bi dolazili, kucali na vrata i govorili:
„Čuli smo da je ovdje kućica na drvetu. Možemo li je vidjeti?”
Morali smo ih tjerati.
Postalo je toliko loše da smo morali staviti ogradu na prilaz.
Scott nije sam izgradio Kućicu na drvetu,
iako je tako svugdje pisalo.
Deseci su ljudi radili na gradnji.
Moj brat Scott nije htio biti pod kontrolom i želio je slobodu.
Bio je ovisan o adrenalinu. Volio je opasne stvari.
SCOTTOVA SESTRA
Sad smo 18 metara od tla, to je šest katova i...
Ovo je prvi put da ovo radim.
Pokušat će se popeti uz uže od 30 metara.
Kad god želiš, Rambo. Tarzane!
Stalno je htio ići više i više i trebao je još i još.
Ako sad sklizne, past će...
18 metara u provaliju.
Ovo je teško!
Rekao sam ti. Ovo je samoubojstvo.
Bio je avanturist.
Volio je uzbuđenje koje život donosi i htio je doživljavati nova iskustva.
No donio je neke odluke
koje su ga dovele do situacija iz kojih se nije mogao izvući.
Zastranio sam tijekom studija
i ušao u područja koja koče moj duhovni rast.
Glas mi govori jasno i glasno: „Sjeti se zašto si ovdje.”
Razumijem, ali ništa ne mijenjam.
Uvijek je radio na nekim svojim idejama.
Kad sam ga prvi put upoznao želio je studirati medicinu,
no odustao je od toga kad je počeo raditi u kemijskom laboratoriju
i uvidio priliku za veliku zaradu.
DRŽAVNI FAKULTET EVERGREEN
Scott je bio prva osoba za koju sam čuo da proizvodi metamfetamin.
Noću bi puzao kroz strop i ušuljao se u laboratorij.
Profesori su ga otkrili i izbacili su ga s kampusa.
Rekli su mu da se više ondje ne pojavljuje.
Bio je dovoljno pametan da postane liječnik.
Nedostajao mu je jedan kolegij za diplomu iz kemije i biologije
i upao bi na medicinu.
No nije to želio.
Znao je da on nije ta osoba.
I nastavio je svojim putem.
Posao mu je rastao i postajao je sve uspješniji,
a proizvod mu je bio potpuno čist.
Da ste ikad probali njegov proizvod...
Kažem vam, to je bilo nešto nevjerojatno.
Bio je na glasu po tome da ima najkvalitetniji proizvod.
SCOTTOV PRIJATELJ
Nisam čuo da je netko imao bolji metamfetamin od njega.
Scottova konzumacija metamfetamina bila je umjerena i kontrolirana.
Uživao je u njemu i poticao ga je na kreativnost.
Kako je vrijeme odmicalo, kupio je imanje sa štalom.
Otišao sam mu pomoći s renovacijom.
U potkrovlju te štale imao je cijeli laboratorij.
Captain Pat vodio je posao i bavio se financijskim dijelom.
Nalazili bi se u šumi samo kad bi razmjenjivali novac i proizvod.
Kad bi Scott donio 80 kg proizvoda, on bi mu dao dva milijuna dolara.
Pat je uveo Scotta u svijet metamfetamina.
Patov je nadimak bio „Kapetan”.
Nosio je proizvod u Barstow i prodavao ga Hells Angelsima.
A Scott bi se vratio u Kućicu s kutijama punima novčanica od 20 dolara.
Scott i ja onda bismo cijelu noć proveli brojeći novac.
Ali to je postalo veoma opasno.
Captain Pat ubijen je prilikom pljačke i to dok je spavao.
Scott je bio shrvan kad je to čuo.
Ali to ljudi rade u tom svijetu i nije htio u tome sudjelovati.
Tad je odustao.
Zarađivao je samo od metamfetamina.
Kad ga je prestao proizvoditi, trebao je novi izvor prihoda.
PAKLENI VAL (1991.)
Pakleni val bio je najpopularniji film o pljački banke u 90-ima.
Mala kazaljka kaže da je vrijeme za akciju!
Scott je gledao filmove i iz njih uzimao ideje.
Scottu su se gadile banke i osiguravajuća društva,
kao i svima u to vrijeme.
Na pod, šupčino!
Novac je osiguran, ne vrijedi zbog toga umrijeti.
Uvijek je tražio način da pobijedi sustav.
- Pravi je tragač. - Što traži?
Val. Najbolji val.
U Paklenom valu svidio mu se Bodhijev individualizam
i neustrašivost koju je osjećao bilo da je pljačkao banke ili surfao.
Kad je izašao iz posla s drogom,
odlučio je postati pljačkaš banaka.
Hvala vam, dame i gospodo, i ne zaboravite glasati!
25. LIPNJA 1992. BANKA SEAFIRST U MADISON PARKU
Prije pljačke prve banke...
SUDIONIK
...samo smo razgovarali i bacali ideje.
„Kako bismo to učinili? Možeš li to učiniti i izvući se?”
Scott je rekao Marku prije pljačke: „Ne govori. Samo ih drži pod kontrolom.”
Odgovorio je: „U redu, šefe.”
Prijateljica nas je dovezla i ostavila u ulici dalje od banke
i trebala nas je dočekati na dogovorenom mjestu.
NALAZIMO SE OVDJE
Plan nam je bio čekati nekog klijenta banke i pobjeći njegovim autom.
AUTO ZA BIJEG
Biggins je stavio masku Ronalda Reagana.
Idemo u akciju!
Scott je ušao prvi.
On je najavljivao pljačku, a ja sam trebao ući i paziti da nitko ne pobjegne.
Bio sam prestravljen.
Nisam mogao vjerovati da se to zaista događa i da to radim.
Biggins je držao pištolj i rekao: „Svi na pod, šupčine!”
Scott se okrenuo i rekao: „Ustanite! Svi ustanite!”
Nije želio da itko od prolaznika vidi ljude na podu.
Mislim da je Scott naredio da legnu.
Mislim da su bili na podu kad sam ušao u banku.
Ako ste kad izgubili kontrolu u autu, doživjeli ste kako se sve uspori.
To mi se dogodilo u banci.
Sve je bilo usporeno.
Konačno smo odlazili i Scott je rekao: „Mark, jesi li uzeo ključeve?”
Upotrijebio je moje ime.
Sagnuo sam se i rekao: „Gospodine, mogu li dobiti vaše ključeve?”
A taj je sirotan bio prestravljen.
Auto je bio posve nov i nisam ni čuo da se upalio.
Dok sam to radio, kraj nas je stao drugi auto.
Scott zatim kaže: „Mislim da je upaljen, izvezi ga odavde.”
Vozili smo se kroz predgrađa.
Izašli smo na dogovorenom mjestu i kombi nije bio ondje.
NEMA KOMBIJA
Prijateljica se uspaničila i otišla do drugog dogovorenog mjesta.
Morali smo pretrčati teren za golf.
Čuli smo sirene, dolazila su policijska vozila.
A prijateljica nas je čekala ondje gdje je trebala biti.
To je bila prava farsa. Ne znam kako ih nisu ulovili, ali nisu.
A onda sam počeo razmišljati o svim tragovima koje smo ostavili.
Vozili smo Scottov kombi.
Da je netko zapisao registraciju, mogli su se svaki čas pojaviti.
U jednom sam trenu rekao: „Nikad to više neću ponoviti!”
Scott je rekao: „Jesi li siguran? Idemo sad opljačkati još jednu!”
Nakon pljačke Biggins se uplašio i otišao u Montanu.
1. PLJAČKA IZNOS
Neuspjesi su potaknuli Scotta da se tomu dublje posveti.
Shvatio je da banke može rješavati sam ako je vani sve pod kontrolom.
Zato je došao k meni.
Bio je analitički tip, znanstvenik.
A ja sam bio umjetnički tip, improvizirao sam.
Bavio sam se kiparstvom diljem Europe, u Njemačkoj, Norveškoj...
Nije mi bilo stalo do banaka.
„Super, uzmi im sve do posljednjeg novčića.
To mi ne smeta.”
No nisam mogao zamisliti da ja to radim. Mislio sam da je to ludost.
Ali Scott je veoma uvjerljiv.
Rekao je: „Prelako je. Kao da otimaš djeci slatkiše.
A zaradit ćemo milijune.”
No uvijek smo govorili da ne postoji obuka za pljačkaše banaka.
To što smo Scott i ja radili moje je najkreativnije djelo.
Kreativnije od umjetnosti.
Pronalazak savršene banke pravo je ushićenje.
Slično je pronalasku mramora koji savršeno odgovara liku...
SUDIONIK
...koji trebam izraditi.
Sjedio bih na ulici, dovoljno blizu da ga mogu vidjeti.
Zapisao bih kada dolaze oklopna vozila.
Dostave su bile važne jer je tada bilo najviše novca u banci.
Ljeti su mi prozori bili spušteni i slušao bih Bacha ili jazz.
Cijeli bih dan slušao policijske pozive na skeneru.
Pratio bih patrole na području banke i zabilježio kad su dolazile.
Brojne banke koje su nam bile meta imale su određena vremena patrole
i policajci bi uvijek dolazili točno tada.
Naučili smo rute i znali da je pet minuta nakon što odu
najbolje vrijeme za pljačku.
Mjesecima sam se vozio ulicama i provodio nadzor.
Ne možeš samo upasti u banku s nekom glupom maskom.
To nema smisla.
Počeo sam izrađivati protetiku kao što rade u Hollywoodu.
UBOJSTVO TRIKOM (1986.)
Mi smo željeli izraditi samo dijelove. Nos, bradu, obraze...
Nosio je kapu s logom programa za prevenciju zlouporabe droga
jer bi ljudi pomislili da je policajac.
A i to je bio šamar u lice policiji: „Evo me, uhvatite me.”
Kad sam ga prvi put vidio, izašao je iz šume,
a ja sam se sledio.
Pomislio sam: „Jebote, što je ovo?”
Gledao bih ga i ne bih nikada mogao pogoditi da je to Scott Scurlock.
Osjećam se kao da sam doživio nekakvu čarobnu preobrazbu.
U ovoj se fazi života brzo mijenjam.
Osjećam se kao druga osoba.
14. KOLOVOZA 1992. BANKA SEAFIRST U MADISON PARKU
Prvo smo opljačkali istu banku u koju je Scott išao s Markom šest tjedana prije.
Najvažniji je dio pljačke prvih 15 sekundi kad nitko ne zna da se nešto događa.
Izgledao je kao da ima kožnu bolest.
Stoga su ga ljudi izbjegavali gledati.
Dobar dan, izvolite?
Ovo je pljačka. Ne mičite se.
Opušteno bi izvadio pištolj.
Nitko pri zdravoj pameti ne bi odbio tog čovjeka.
Vi stavite novac u torbu. Ostanite mirni.
Slušao sam policijski skener i radio. I to je bilo to.
To za mene nije bilo riskantno jer sam imao alibi.
Imao sam razlog zašto sam ondje i nisu me mogli uhititi,
osim ako ga ne pozovem da izađe.
Najbolji je dio bio planiranje i organiziranje tih pljački
kako bi sve teklo besprijekorno, bilo sigurno za nas
i kako bismo dobili ono što želimo, a to je bio novac.
Putem nismo razgovarali.
Kad smo se vratili u Kućicu i počeli brojiti novac,
bilo je 5 ili 10 tisuća dolara.
2. PLJAČKA IZNOS
Rekao sam: „Ovo je ludost. Tko želi u zatvor za ovaj sitniš?”
Početkom 90-ih prvi sam put uhitio pljačkaša banke
i pomislio sam: „Ovo je mačji kašalj.”
Ne želim ispasti arogantan, ali u razdoblju od pet ili šest mjeseci
riješio sam gotovo 80 slučajeva i postao sam ovisan o tome.
86. UHIĆENJE DETEKTIVA MAGANA
I onda su me poslali u radnu skupinu FBI-a za nasilne zločine.
Hollywood se provukao u prvim pljačkama zbog malih iznosa.
Kad se sumnjivac popne na pult, počne plesati i želi uspostaviti kontrolu,
a zatim i ukrade Cadillac starcu kako bi pobjegao,
onda znate da imate posla s idiotima.
Vjerojatno su se počeli pitati: „Gdje griješimo?”
3. PLJAČKA IZNOS
Rekao sam Scottu da neću to više raditi...
4. PLJAČKA IZNOS
...za 10, 15 ili 20 tisuća dolara. Glupo je.
„Ili ćemo ovo raditi i odmah ući u trezor ili odustajem.
Ne želim više biti umiješan u ovo.”
Rekao je da ne možemo jer nemamo informacije,
pa je unajmio Mustang.
Mustang je bila posebna. Nikad nisam upoznao ženu poput nje.
Radila je u banci Seafirst kao službenica.
Imala je priručnike u kojima su bili navedeni protokoli banke
za blagajne, trezore i dostave oklopnim vozilima.
„SMIRENO SLIJEDITE UPUTE”
Kad smo dobili informacije od Mustang, znali smo da možemo to učiniti.
19. 11. 1992. BANKA SEAFIRST U HAWTHORNE HILLSU
Iz protokola smo znali što trebamo reći.
Ovo je stvarno. Ovo je pljačka.
Postoji određena terminologija koju rabe službenici
i kad to čuju, znaju da znaš što se događa.
Tko je zadužen za trezor?
Ja.
To je bio Scottov talent.
Istovremeno je mogao upravljati predvorjem i baviti se trezorom.
Brzo.
Htio je da budu mirni.
„Idi onamo i otvori trezor.
Ne brini se, sve će biti u redu. Samo me pusti da uđem i izađem.”
To je bilo poput ulaska u katakombe mašte.
Imaš torbu?
Svi na pod!
Odmah!
Kad smo došli kući, odvezli smo se do studija.
Pitao sam kako smo prošli i rekao je da nije dobro, opet ništa.
Rekao sam: „Daj, jebote. Jesi li ozbiljan?”
A onda smo ušli i izbacio je sve iz te torbe. Bio sam u šoku.
6. PLJAČKA IZNOS
To je bio najveći ulov i sve se promijenilo.
UKUPNO
Ne samo za nas, nego i za FBI.
Počeo sam raditi za FBI 1987.
Kad je započela istraga slučaja Hollywood, bio sam najiskusniji agent
za pljačke banaka u jedinici u Seattleu.
Pokušavam se sjetiti slučaja u kojem je netko prešao s pljački blagajni
na oružane pljačke, a zatim i na pljačke trezora.
Ne znam nikoga osim njega tko je išao tim putem.
CRNA ŠILTERICA
Istraga slučaja Hollywood bila je slična slagalici.
Znali smo poneke detalje i pokušavali smo sastaviti sliku.
Mislim da je Hollywood uživao u tom što je radio.
U prve je četiri pljačke uzeo više nego prosječni pljačkaš.
A onda je počeo ulaziti u trezore.
Veoma je riskantno sam pljačkati trezore
jer nemaš pojma što se događa u ostatku banke.
Više si izložen i veći su izgledi da će se oglasiti alarm.
Tad su njegove pljačke postale sofisticiranije.
Ali i opasnije.
To mu je bio izazov, ali htio je i izazvati nas.
Najvažnije nam je bilo otkriti tko je Hollywood.
Dobro. Spreman?
Dobro došli u Kućicu na drvetu. Uđite.
Roditelji su bili oduševljeni Kućicom na drvetu
jer je moj tata obožavao graditi.
- Ovo će biti blagovaonica. - Da.
Bilo je to čudesno zdanje.
Bili su oduševljeni Scottyjem i time što je postigao.
Odrasli smo u obitelji punoj ljubavi.
Moj je otac bio svećenik i svi su ga voljeli.
Mama je bila učiteljica i radila je s djecom s teškoćama u razvoju.
Bili smo djeca svećenika
i od ranog smo djetinjstva imali poriv dokazati svima da nismo dobrice.
Obojica smo bili avanturisti. Tako smo se i sprijateljili.
PRIJATELJ IZ DJETINJSTVA
On je usto bio i neustrašiv.
Diljem Restona u Virdžiniji bile su prazne kuće za najam.
Znali smo kako ući u sve njih.
I Scotty i ja naučili smo obijati brave.
Nismo to naučili kako bismo nešto ukrali.
Naučili smo to samo kako bismo mogli ući u te kuće.
U tinejdžerskim godinama postajao je sve tajnovitiji.
Zvali smo ga majstor dezinformacija jer nikada nije izravno lagao,
ali rekao bi nešto što nije posve točno ili bi nešto izostavio.
Prva stvar koju je učinio kad je počeo izvoditi ludosti
s 15 ili 16 godina bila je krađa kombija s prijateljem.
Ukrali su ga lokalnom vrtiću i odvezli se do plaže.
I uhvatili su ih.
Mislim da je to bila prekretnica za mog oca
jer je tada shvatio da je nešto zaista pošlo po krivu sa Scottyjem.
Odrastao je i nije prerastao ponašanje koje je tipično za djecu ili adolescente.
Doradio ga je i nastavio istim putem.
Scottu je sve bila odskočna daska za nešto novo.
Pljačka u Hawthorne Hillsu otvorila nam je novi svijet.
Kad uđeš u trezor, prelaziš na novu razinu.
Počeli smo namjerno ostavljati vozila da ih policija nađe.
Zaposlili bismo ili ženu ili tipa koji nam uopće nije sličio.
Bio bi visok 190 cm ili imao dugu kosu, što god.
Dali bismo toj osobi tisuću dolara da kupi auto i doveze ga meni.
Dezinficirali bismo ga razrjeđivačem.
Na stražnje bismo sjedalo stavljali ženske dlake.
Uvijek smo ih pokušavali što više zbuniti.
Ponekad je bilo više cesta kojima je policija mogla doći do banke.
Stoga bismo unajmili stražara.
Samo sam dva puta sudjelovao i imao sam ulogu stražara.
Dao mi je radio i rekao kamo da parkiram.
Kad bih vidio policiju, trebao sam reći: „Mama dolazi.”
Samo sam to morao.
Pristao sam pomoći Scottu bez oklijevanja.
To prijatelji rade.
7. PLJAČKA IZNOS
Scottova je ideja bila stalno pljačkati iste banke.
Nitko ne bi mislio da ćeš se vratiti za koji dan i ponoviti djelo.
9. PLJAČKA IZNOS
UKUPNO
Najprije bismo izbacili sav novac i pregledali ga ultraljubičastim svjetlom.
Tražili smo označene novčanice.
Novi je novac bio najopasniji jer je imao slijedne serijske brojeve,
pa bismo njega odvajali.
Svu smo opremu zaključavali u vojne kanistere i onda ih zakopali.
Odnijeli bismo odjeću u šumu i bacili je u jamu te spalili.
I onda sam morao ići oprati novac.
NAJVEĆI MALI GRAD NA SVIJETU
Scott se bavio sportskim klađenjem
i on je smislio kako oprati taj novac.
To je bila njegova briljantna zamisao.
Staviš isti iznos u dva različita kasina na oba tima koji igraju
i jedan od njih mora pobijediti.
I onda dobiješ natrag sav novac,
osim naknade koju kasino uzme, a ona je iznosila pet posto.
Zapravo nismo ništa gubili.
Scott je zaista iskoristio taj novac i živio je život onako kako je želio.
Putovao je, istraživao svijet, upoznavao ljude...
U tome je uživao.
Shvatio sam koliko je važno putovati sam.
Sva najluđa iskustva doživio sam kad sam bio sâm.
Scott je bio tajanstven čovjek.
Često bi znao nestati.
Svašta sam mislila. Da je u CIA-u, da uzgaja travu...
SCOTTOVA PRIJATELJICA
Nikad ga nisam pitao kako zarađuje.
Mislio sam da je građevinar jer je bio tako spretan u tome.
Saznao sam da se zaista posvetio zaustavljanju sječe šuma.
Radio je s udrugom Earth First i davao donacije ekološkim aktivistima.
Pitao sam ga zašto baca novac na te hipije.
Scott je razmišljao o sebi kao o nekoj vrsti Robina Hooda
i to je vidljivo po tome kako je došao do novca i na što ga je trošio.
Mogu potvrditi da je priča o Robinu Hoodu istina.
Davao je novac meni, a i drugim ljudima.
Vidio sam kako ga troši.
Pomagao je ljudima.
Ako bi nešto trebali, dao im je nekoliko tisuća dolara.
Dijelio je taj novac uokolo.
Smiješan je taj odnos prema novcu.
Nisi ga zaradio. Ukrao si ga.
Potroši ga kako želiš, a onda ukradi još.
On nije bio Robin Hood.
Robin Hood je bio idealist.
Krao je od bogatih i davao siromašnima.
Scott nije bio takav.
Pomagao je ljudima za koje je znao da će ih možda u budućnosti trebati.
Nazvao bi ih i učinili bi što je htio.
Bez obzira na uspjeh koji ostvariš,
dođe trenutak kad izazivaš sudbinu
i situacija se ne odvije onako kako bi ti htio.
Jednu smo pljačku morali prekinuti jer ga je prepoznao klijent banke.
Čuo sam poziv policiji i morao sam ga pozvati van.
Moramo ići. Izlazi.
Čim je sjeo u auto nakon sljedeće pljačke,
eksplodirao je spremnik s bojom i bacio je cijelu torbu.
Pronašli smo vozilo samo nekoliko ulica od banke.
Sjeo sam u taj karavan na nekoliko minuta
i samo sve upijao.
To je bilo najbliže što sam mu dotad došao,
kad sam sjedio ondje i čekao sljedeću pljačku.
Našli smo prijašnje vlasnike.
MOGUĆI SUMNJIVAC
Preko njih smo uspjeli napraviti fotorobote ljudi koji su ga kupili.
Pozvali smo policijskog profilera da nam da više informacija
jer su neki mislili da je počinitelj policajac.
Mislili smo to zbog vještina koje je pokazivao tijekom pljački.
Detektiv Magan sumnjao je da je Hollywood možda policajac.
Shawn Johnson vjerovao je da je Hollywood možda policajac.
Jesam li i ja to mislio?
Nisam.
Nisam vjerovao u tu teoriju.
Uzeli smo to u obzir i mislili smo da je zbog toga još opasniji.
NAGRADA
Htjeli smo to objaviti i riješiti slučaj.
Iskoristili smo medije i to je bio dio razrađenog plana.
Spominjali smo pljačkaša banaka zvanog Hollywood.
Najtraženiji je zločinac na FBI-evom popisu.
Prozvali su ga Hollywood zbog krinki koje nosi.
Uspješno je opljačkao desetak banaka u posljednje 4 godine.
Kad je FBI objavio nadimak Hollywood, sve se promijenilo.
Znali smo da policija ne može naći tog tipa i sve se vrtjelo u krug.
Kad god bi došlo do nove pljačke, mislilo se da je krivac Hollywood.
Cilj agenta Shawna Johnsona jest
pronaći bilo koga tko nešto zna o Hollywoodu.
Ići ćemo od vrata do vrata. Polovica s jedne strane, polovica s druge.
Nije bilo uobičajeno vidjeti agenta FBI-a u susjedstvu
kako se raspituje o pljački banke.
Bilo je nevjerojatno vidjeti agenta u takvom okruženju.
I to je pokazalo da ne znaju ništa.
Možda sam htio da zna da sam ondje.
„I ja sam ovdje. Evo me na televiziji.”
Većina kriminalaca prati izvještavanje o sebi. Uživaju u tome.
Saznali smo za nadimak Hollywood iz intervjua sa Shawnom Johnsonom.
Rekao je da netko zna tog čovjeka i da trebaju njihovu pomoć.
- Nadimak mu je Hollywood. - Zovu ga Hollywood.
Hollywood nosi šminku...
To je ime silno utjecalo na njega. Mislim da ga je još više uzdiglo.
Nije to rekao ili priznao, ali to ga je uzbudilo
i znam da je iznutra bio ponosan.
Mislili smo da će zbog te pozornosti sigurno opet u pljačku.
27. 1. 1995. BANKA SEAFIRST U MADISON PARKU
Svaka je pljačka bila prilika za probu nečeg novog.
Pri smišljanju bijega, razmišljali smo o tome što FBI očekuje od nas.
A onda bismo učinili suprotno.
Da bi pobjegao iz banke koju smo htjeli opljačkati,
trebaš ili ići ulicom Madison prema policiji ili okružiti jezero.
Rekao sam da uđe u kombi i ostane u njemu,
a ja ću otići u restoran i čekati da prođu problemi.
Rekao sam da ću otići do auta kad policija ode
i javiti mu da može izaći.
Nadogradili smo kombi kako bi mogao ući pod podnicu.
Ako bi ga osvijetlili, ne bi ga vidjeli unutra.
Rekao sam mu: „Sanjao sam da će pljačka biti velika.
Uzet ćemo više od 250 tisuća dolara i sigurno ćeš se izvući.
Neće biti problema.”
Sjedio sam u restoranu barem 45 minuta.
Kroz prozor sam gledao četiri ili pet policijskih auta
i vidio sam kad su završili i otišli.
Došao sam na mjesto zločina i razmišljao:
„Je li ovaj tip duh? Kako je samo tako nestao?”
U kombiju je otkrio da se zbog njegova disanja stvara kondenzacija.
Da je policija znala, vidjela bi to i shvatila da je netko unutra.
Otišao sam u trgovinu preko puta i kad sam izašao, svi su otišli.
Otišao sam do auta i preko radija rekao Scottu:
„Šefe, idemo.”
14. PLJAČKA IZNOS
UKUPNO
Bila je to igra mačke i miša. Bilo je jasno da je policija frustrirana.
Nisu mogli otkriti tko je ta osoba.
Svi se sjećaju samo da zapovijeda ljudima i da prijeti da će ih ubiti.
Agenti FBI-a frustrirani su što se Hollywood toliko puta uspio izvući.
Boje se da će postati nasilan prije nego što ga uhite.
Mislim da je to promijenilo priču o Hollywoodu.
Nismo znali da je ikomu naudio dok službenici nisu ispričali svoja iskustva.
Ponekad je bio očajan.
Uzrujao se kad nije bilo službenika koji ga je mogao pustiti u trezor.
Rekao je: „Božić je, ne želim ubijati.”
Upotrijebio je paralizator na službeniku. Nije se libio upotrijebiti oružje.
Ljudi su plakali,
bili su veoma uzrujani,
a mi smo ih pokušavali smiriti i saznati što se dogodilo.
To nije bilo slično nijednoj pljački koju su dotad doživjeli.
SLUŽBENICA
Nismo uopće mogli procijeniti što bi mogao učiniti.
Njegova je pojava bila prijeteća.
Pljačka banke nije zločin bez žrtava.
Ona izaziva traumu ljudima koji se ondje nađu,
a i službenicima banke.
Kad ti netko uperi pištolj u lice i prijeti da će te ubiti,
to ostavlja posljedice.
Opljačkani smo 14 puta.
UPRAVITELJICA BANKE
I u jednoj je počinitelj bio Hollywood.
Njegova je pojava nalagala poslušnost.
Rekao je svima da se ne miču i nisu se micali.
Neuobičajeno je da pljačkaš ima toliko kontrole.
Nikada to ne zaboraviš.
Možeš nastaviti sa životom, ali nikada to ne zaboraviš. Nikada.
Moramo nešto poduzeti da zaustavimo te ljude.
Netko će nastradati.
Mislio je da se zabavlja i iskorištava sve što mu život nudi.
Ali bio je u velikoj zabludi kad je mislio da će se moći izvući.
Kad uđeš u svijet u kojem smo živjeli,
nemaš pojma koja je cijena toga. Ne možeš to znati.
Nakon toliko godina pljački banaka
više nisi ista osoba kakva si bio kad si tek započeo.
Scott je postao nervozan.
Više nije bio ležerna i bezbrižna osoba.
Ona je nestala.
Promijenila se atmosfera u Kućici na drvetu.
Postao je zatvoreniji, izoliraniji i mnogo manje društven.
Scott me poslao da živim u prednjem dijelu kako bih tjerao ljude.
Život mu je postajao sve tajnovitiji
i nije mogao biti okružen ljudima. Nije htio da znaju što radi.
Kad prijeđeš Rubikon i počneš voditi takav život,
moraš lagati svima o svemu.
Svima do kojih ti je stalo i svima koje upoznaš.
Stalno idem u pogrešnom smjeru.
Započnem nešto pa stanem prije nego što ostvarim rezultate.
Mnoge su žene doživjele da stvar ne privedem kraju.
Želim li samo željeti? Je li to razlog zašto ne postižem zadovoljstvo?
Jednom sam se šalila s njim kad sam vidjela kakav je prema ženama.
„Jesu li žene za tebe samo rekviziti? Ma daj!”
Je li on slobodan? Imaš li žene u krevetu?
Stvari ne funkcioniraju kao prije.
Prije sam bio siguran u svoje planove za život,
ali sad se počinjem osjećati zarobljeno.
Živjeli!
Pojavio mi se na vratima i rekao da moramo razgovarati.
Sjedio je preko puta mene
i počeo plakati. Suze su mu se slijevale niz obraze.
Rekao je: „Suze, ne znam što se događa.
Kad pogledam u zrcalo, ne vidim svoje lice.
Zašto se to događa?”
Tad sam znala da je stvarno u nevolji.
Gubio je bitku između dobra i zla u sebi.
Počeo je sve više piti kako bi zatomio anksioznost.
No želio je posljednji čin,
a to je bila pljačka tri ili četiri banke u istoj večeri.
Zaradili bismo 10 do 15 milijuna i završili s tim.
Svatko bi nastavio svojim putem.
Odabrali smo tri banke.
Najprije opljačkaš malu banku. Uđeš i izađeš i ne mariš za novac.
Važno je samo dovući policiju do te male banke.
A onda opljačkaš malo veću banku.
Dok dođu onamo, ti si već na trećoj.
Što mogu učiniti?
Htjeli smo desetkovati grad Seattle
i to nije bilo samo izvedivo, nego i izgledno.
Postajao sam frustriran tijekom te istrage.
Našli smo neka vozila za bijeg.
Približavali smo se, ali nedovoljno.
Umorio sam se od čekanja i djelovanja tek nakon pljački.
Počeo sam kopati po spisima,
istraživati njegov način rada,
doba dana, dane u tjednu,
lokacije banaka i iznose koje je uzimao.
Znao sam da je arogantan.
Zato sam znao da će se nekad vratiti.
Sjeo sam i počeo računati.
Izračunao sam da troši otprilike 21 000 dolara mjesečno.
Uzimajući to u obzir, predvidio sam da će pljačka biti na jedan od tri dana
u siječnju sljedeće godine.
Znao sam da će se na neke lokacije vratiti, pa sam ih označio kao mete.
Morali smo čekati da se vrate i biti na pravom mjestu u pravo vrijeme.
Nakon posljednje pljačke, uzeli smo godinu pauze.
Planirali smo opljačkati tri banke,
ali, zbog logistike, trebala nam je još jedna osoba.
Nakon prve pljačke otišao sam se sakriti u Montanu,
a onda je došao Scott i opet me uvukao u to.
Scott je sam ulazio u banke
i bilo mu je teško upravljati ljudima.
Rekao je da ću samo morati stajati u predvorju
i paziti da nitko ne izađe.
Prošla je godina otkako sam odredio ona tri dana u siječnju.
S članom radne skupine nadzirao sam banke za koje sam mislio da će mu biti meta.
Prvog se dana nije dogodilo ništa.
Drugog dana...
opet ništa.
Trećeg sam ga dana čekao ondje sam.
25. 1. 1996.
Odlučili smo najprije opljačkati jednu banku s Markom
da vidimo kako ide.
Moja je druga pljačka bila mnogo drukčija od prve.
Sve je teklo glatko. Činila se kao posao, a ne pustolovina.
Odmah sam znao prema opisu da je riječ o Hollywoodu.
Pljačka banku udaljenu kilometar i pol od mene.
Vratio se trećeg dana, točno kako sam predvidio.
Razmišljao sam kako su udaljeni samo nekoliko minuta.
15. PLJAČKA IZNOS
„Niste više mjesecima ispred mene.”
Došao sam do banke i osigurali smo mjesto zločina.
Prvi sam odgovorio na poziv za tu pljačku.
Došao sam i vidio Shawna Johnsona.
Mislio sam si kako je došao tako brzo, a onda sam otkrio da je s agentima
provodio nadzor u potrazi za Hollywoodom.
Izbacio je sve ostale članove radne skupine.
Drugi su članovi skupine mislili da je moj plan ludost.
„Neće se vratiti. Neće biti ondje.”
Sjećam se kako je to svima podiglo energiju za rad na slučaju
jer je prošlo dosta vremena od prethodne pljačke.
Svi članovi radne skupine tad su mislili
da će se zasigurno dogoditi nešto loše.
I moram pohvaliti Ellen,
ona je vidjela da slučaj izmiče kontroli i da moramo tomu stati na kraj.
Hollywood je bio predvidljiv kad je bila riječ o dobu dana
i lokaciji koju će opljačkati.
Isplanirali smo nadzor tih mjesta
i nadali smo se da će naša ekipa biti ondje kad dođe u pljačku.
Trebali smo policiju iz Seattlea i njihove patrolne jedinice.
Trebala nam je zračna potpora i zatražili smo još agenata FBI-a.
Bili su potrebni nadljudski napori za organizaciju cijele te operacije.
Obvezali smo se spojiti sve te resurse na neodređeno vrijeme.
U to se vrijeme pojavila nova tehnologija zvana Pro-Net.
To je bio elektronički uređaj za praćenje koji se stavljao na novac
i slao je signal tornjevima.
Da biste pratili signal, potreban vam je uređaj za to,
pa smo ga morali ugraditi u policijske aute.
Morao sam pregledati sve pljačke dotad i pronaći banke u koje bi se mogao vratiti
kako bismo u njih postavili uređaje.
Stavili smo po dva uređaja u koliko smo god banaka mogli.
Vrijeme je bilo najvažnije.
Što je više uređaja za praćenje bilo u trezoru,
više sam vremena imao da dođem onamo.
VRUĆINA (1995.)
Ako biram između tebe i nekog jadnika čija će žena zbog tebe ostati udovica,
stari, gotov si.
Scott i ja gledali smo Vrućinu i film je zaista bio žestok.
Ne miči se!
Scene pljačke banke bile su vrlo realistične.
A pucnjava nas je nasmrt prepala.
Sjećam se da smo se Scott i ja pogledali i rekli: „Bože, što ako nam se to dogodi?”
Ali tu smo igru igrali.
To je bila stvarna mogućnost i zato smo se prepali
i počeli se bojati smrti.
Tijekom rada na ovom slučaju,
uvijek sam mislila da postoji mogućnost da će netko stradati.
Surađivala sam na slučajevima pljačaka u FBI-u
i neki od mojih kolega ubijeni su u velikoj pucnjavi u Miamiju 1986.
U pucnjavi koja je trajala četiri minute
ubijena su dvojica agenata FBI-a i još su petorica ranjena.
Možda nismo znali tko je Hollywood,
no znali smo da se neće predati bez borbe ako se suočimo s njim na ulici.
Usred svega toga sanjao sam veoma realističan san.
Puzao sam prema plaži iz vode
nakon što mi je morski pas odgrizao obje noge.
Shvatio sam taj san kao savjet.
Savjet da se povučemo.
Naslutio sam da i Scott osjeća da nam nešto prijeti.
Planinarili smo gorjem Olympic koje je za Scotta bilo veoma posebno.
To je bilo naše vrijeme mira.
Mogli smo razbistriti misli i riješiti se kaosa.
Išli bismo u prirodu i postavljali si izazove.
Na vrhu planine Washington Scott mi je rekao:
„Bez obzira na sve, neka tvoja ruka vodi tvoju sudbinu,
ne dopusti da je određuje tvoj neprijatelj.
Pobrini se da imaš kontrolu nad svojim životom.”
Scottu jedna banka nije bila dovoljna. Htio je opljačkati tri.
Rekao sam mu da je lud.
Razgovarao sam sa Steveom i rekao da mislim da Scott gubi razum.
„Idem u Kaliforniju i predlažem ti da pođeš sa mnom.”
Čak je razmišljao o tome, no nije htio iznevjeriti Scotta.
Znao sam da moram odraditi tu posljednju pljačku
jer se to moralo privesti kraju i moralo je doći do vrhunca.
Posljednji put kad sam vidjela Scotta, sanjala sam ružan san.
U snu se odvijala pucnjava i bilo je oružja.
Događao se u Seattleu i svi su bježali.
Ispričala sam mu sve to i problijedio je.
Rekao je: „Vjerojatno me više nećeš vidjeti.
Mislim da ću otići na Sejšele.”
Pitala sam misli li se vratiti i rekao je da ga vjerojatno više neću vidjeti.
Ulazim u mrak i vičem Bogu da mi kaže svoju poruku.
Bog ne reagira i osjećam odbačenost.
Osjećam bol, ljutnju i ogorčenost.
Kamo da sada krenem, veliki bijeli krilati konjaniče moga uma?
Ovo će biti posljednji zapis na dulje vrijeme.
Godinama smo se pripremili za pljačku tih banaka.
I dva tjedna prije Dana zahvalnosti,
Scott je rekao da ima dobre i loše vijesti.
Loša je vijest da imaju uređaje Pro-Net na novcu iz trezora.
Nismo ih se nikako mogli riješiti i držati se originalnog plana.
Stoga smo odustali od pljačke više banaka.
Dobra je vijest bila da ćemo ići u banku u 125. ulici.
Mustang nam je rekla da će ondje biti između pet i sedam milijuna dolara.
Promijenio nam se cijeli plan.
UREĐAJ ZA PRAĆENJE
Morali smo brzo smisliti kako se nositi s uređajima za praćenje.
Opljačkali smo banku samo da vidimo što ćemo s njima.
Stavili smo Scottu fantomku.
Nismo htjeli da saznaju da Hollywood uzima uređaje.
Rekao sam mu da uđe i da uopće ne obraća pažnju na službenike.
Trebao je samo ući u trezor i uzeti novac, a s njim i uređaje.
Tako ćemo otkriti kako ih podmeću u novac.
Svi su uređaji stavljeni između novčanica od 20 dolara.
Mogao si ih napipati tijekom pregledavanja.
Vrlo smo brzo pronašli dva i bacili ih kroz prozor.
Nakon toga bili smo sigurni da možemo uspjeti.
27. STUDENOGA 1996. DAN ZAHVALNOSTI
Probudio sam se ujutro na Dan zahvalnosti 1996.
i žena mi je rekla prije nego što sam izašao: „Ovo je taj dan.
Danas ćeš uhvatiti Hollywooda.”
Pomislio sam: „Ne znam baš.”
U tjednu kad je Dan zahvalnosti mnogi uzmu slobodno i nisu u uredu.
Probudili smo se na Dan zahvalnosti i vidjeli da lijeva kiša.
Bilo je sivo i mračno. Prekrasno.
Savršen dan za naš plan.
Počeo sam čistiti i sve pripremati kako bi bilo savršeno.
Otišli smo do sobe sa šminkom i stavili prostetiku i perike.
Nismo mnogo razgovarali.
U studiju sam vidio da je Scott izvadio torbu za gitaru.
Pripremio je automatsku pušku i sačmaricu.
Ako nas počne pratiti policijski auto,
planirali smo uzeti sačmaricu, pucati po motoru i onesposobiti ga.
Sve je bilo spremno. Mogli smo ući u kombi i krenuti za Seattle.
Mustang je pratila situaciju s brda.
Kucnuo je čas.
BANKA SEAFIRST U LAKE CITYJU
Bili smo obučeni baš za pljačku koju bi počinio Hollywood.
UPRAVITELJ BANKE
NAGRADA
Kad je ušao u banku da nas opljačka, prošao je točno pored svoje potjernice.
Ne paničarite. Ovo je pljačka.
Scott je ušao prvi i sve ih postrojio,
a onda je ušao Mark i počeo izdavati naredbe.
Uopće se ne bojiš.
Uvježbao si to u glavi i nije ti prvi put. Ideš obaviti zadatak.
Moja noćna mora. Ušetao je ne jedan Hollywood, nego dvojica.
I sve je otišlo kvragu.
Išao sam povući pretinac za novčanice koji aktivira alarm.
Tko je zadužen za trezor?
Rekao sam: „To sam ja.”
Otišli smo do stražnjeg dijela i, da bih otvorio trezor,
upotrijebio sam posebnu kombinaciju
koja je aktivirala još jedan alarm.
Htio sam da svaka jebena policijska služba u Seattleu
dođe što je brže moguće.
Ured je bio grad duhova. Nije bilo nikoga, svjetla su bila ugašena.
Sjedila sam za stolom i rješavala zaostatke.
Pratili smo policijski radio iz Seattlea i odjednom se utišao.
Čulo se samo...
Bili su unutra dvije, tri, pet minuta.
Mustang ništa ne javlja, sve je u redu.
A onda čujem radio.
U banku su ušla dvojica sumnjivaca s kapama.
Imaju duge zelene kapute i bijelu šminku na licu.
Čuo sam da mu netko govori preko radija: „Viđeni ste.”
Nije bio smiren.
Bio je ljut. Htio je ući i izaći.
Mislio je ozbiljno.
Idemo, idemo!
Ubacio sam uređaj za praćenje u torbu.
Dok je držao uperen pištolj u mene, razmišljao sam:
„Hoće li se vratiti i upucati me?”
Mike dotrči i kaže: „Pljačkaju banku. Mislim da je Hollywood.”
Otrčali smo do auta, upalili svjetla i sirenu i krenuli 2. avenijom.
Otišao sam iz ureda oko 17 h misleći da je dan završen.
Ušao sam u kuhinju i oglasio se dojavljivač.
Vidio sam da je riječ o Hollywoodu.
Pomislio sam da je Scott predugo u trezoru.
No onda je izašao
s velikom torbom u ruci koju sam odmah preuzeo.
U torbi sam nosio milijun i osamdeset tisuća.
Tad smo začuli sirene.
I primijetili smo da su policajci posvuda.
Bilo ih je kao mravi.
Scott je vikao da bismo možda trebali odustati.
Rekao sam: „O čemu ti, jebote?
Obavimo ovo. Riješite se tih uređaja.”
Vozio sam taj auto kao da je ukraden.
Stalno smo dobivali informacije od glavnog dispečera.
Dvojica naoružanih sumnjivaca...
No htio sam se usredotočiti na uređaje za praćenje.
Pojavljuje li se ikakav signal?
Imamo signal iz Wedgwooda i Lake Cityja.
Pratili smo uređaj i stalno je slao signale iz različitih dijelova grada.
Javljao se pa nestajao.
Pokušavao sam ga slijediti.
Scott je uzviknuo: „Imam ga!”
Dao mi je dvije novčanice od 20 dolara na kojima je bio uređaj.
Bacio sam ga kroz prozor i nastavio.
Policajac se javio preko radija i rekao da prima snažan signal.
Došao sam na to mjesto i našao odbačen uređaj na cesti.
Pomislio sam: „Sranje!”
Ali znao sam da je u trezoru bio još jedan uređaj.
I dalje su ga pokušavali naći i rekao sam: „Bigginse, sredi se.
Nemoj se bojati i nađi to sranje.”
Paničarili smo jer je policija bila posvuda.
Znali smo da nas love.
Ukrali smo milijun i osamdeset tisuća dolara
i bilo je preteško pronaći uređaje.
I odjednom mi se samo upalio zaslon. Bilo je vrijeme za akciju.
Scott je rekao da stanem i da on želi voziti.
Rekao sam mu da znam kamo idemo i da radi što mora, no bio je tvrdoglav.
I pristao sam.
Pogledao sam iza vozačkog sjedala i vidio hrpu novca.
Nisu imali nikakav plan i samo sam pomislio: „O, Bože! Jebote!”
Vozi! Što radiš? Idemo!
Još sam bio daleko, no slučaj je bio moj i morao sam stići.
Slušam ton i začulo se...
Pratio sam zaslon koji me navodio prema bijelom kombiju.
Ugasio sam svjetla i samo pratio taj zaslon
koji me doveo do kombija marke Chevrolet.
Vidio sam kondenzaciju na stražnjim staklima.
Vidjeli smo svjetla kroz stražnja stakla. Izgledalo je veoma čudno.
Znali smo da kopaju po novcu.
Javio sam središnjici da ćemo zaustaviti auto.
Zaustavit ćemo vozilo. Trebam pojačanje.
Scott se zaustavio na brežuljku kako bi skrenuo ulijevo.
I kad je skrenuo, vidio sam tri policijska vozila iza nas.
Kombi se polako zaustavio uz rub pločnika.
Kad sam izlazio iz auta i izvukao pištolj,
shvatio sam da je sumnjivac već izašao iz kombija.
Policija tvrdi da smo mi pucali prvi. Nismo.
Oni su postavili zasjedu i počeli pucati na nas.
Meyersova se usta miču, a to znači da laže.
Reći ću vam nešto.
S vozačke sam strane vidio siluetu.
Bilo je mračno, ali vidio sam da ima pušku.
I vidio sam kako upire pušku u mene.
Nisam je vidjela. Gledala sam kroz vjetrobransko staklo.
Nisam vidjela da je netko izašao iz kombija.
Nismo nosili puške da pucamo po policiji.
Htjeli smo onesposobiti vozilo.
Ne. Puška je bila uperena u mene.
Prisjećao sam se svoje obuke.
Spustio ju je i naciljao je prema meni i pomislio sam: „Sranje!”
No iz nekog razloga puška nije opalila.
I onda su se začula tri klika.
Rekao sam: „O, Bože!”
Odjednom su policajci počeli pucati po kombiju.
Vidio sam da meci prolaze kroz stražnja vrata.
Sjećam se samo da me metak pogodio i da sam se srušio.
Odjednom mi je lijeva ruka počela letjeti ispred lica.
„Otkinuli su mi ruku, jebote!”
Vrištao sam.
I onda je Scott stao malo dalje i izvadio pušku.
Kad smo došli do druge lokacije, započela je prava pucnjava.
Kad sam izlazio iz auta i ponovno uperio pištolj u kombi,
začuo sam tri vrlo glasna praska.
Meci su mi letjeli pokraj glave.
Vidjela sam samo staklo kako se razbija.
Nisam nosila pancirku, a našla sam se usred tog kaosa.
Pokušavala sam se javiti uredu FBI-a.
Javila sam im da pucaju po nama.
Kombi je ponovno krenuo.
Lijeva mi je ruka lebdjela u zraku.
Biggins je upucan u trbuh i krvi je bilo posvuda.
A onda je odjednom kombi u nešto udario.
Dok sam ležao otraga, Scott je pobjegao.
Razmišljao sam kako smo o tome razgovarali i kako smo svi sami u ovome.
Dok sam trčao prema vozilu, vidio sam siluetu kako trči uličicom prema jugu.
Brisači su radili, kombi je još bio u brzini,
a Biggins ništa nije govorio, pa nisam uopće znao je li živ.
Scott je nestao i samo sam čuo kako policija viče:
„Pobjegao je. Trči onamo. Upucajte tog gada! Ubijte ga!”
Ušao sam u ulicu i stao jer su takve situacije smrtonosne zamke.
Shvatio sam da se trebam vratiti do kombija
gdje su ostali policajci držali dvojicu osumnjičenih.
Vidio sam bijelca na tlu u lisičinama. Pitao sam: „Jesi li ti Hollywood?”
Rekao je: „Ne, on je pobjegao u uličicu.”
Rekao sam: „Ubij me, seronjo. Već si pokušao. Dovrši to.”
Rekao je: „Ne brini se. Sud će to riješiti.”
Kad je htio da ga upucam, rekao sam: „Nećeš se izvući.
Pobijedili smo vas.”
Nisam htio u zatvor.
U tom trenutku ništa nije bilo važno. Život mi je bio gotov.
I odjednom su sav taj strah i bol nestali
i pogledao sam u kombi, vidio tu hrpu novca
i rupe od metaka koje su izgledale kao laserski snopovi svjetlosti.
U glavi sam začuo divnu, božanstvenu glazbu.
Nikada nisam čuo takvu glazbu.
I novac je postao talisman...
„Što je to? Samo hrpa papira. Koga boli briga?
Tko radi to što ljudi rade za tu besmislenu glupost?”
Vatrogasci su Bigginsu pružali prvu pomoć.
Ležao je nepomično, kao da je mrtav.
Vatrogasac me pogledao i pokazao...
Pokazao je palac dolje. Pomislio sam: „Sranje, ubio sam čovjeka.”
Udahnuo sam i pomislio kako nikada o tome nisam razmišljao.
Sudjelovao sam u jednoj pucnjavi prije, no nije bila ni slična ovoj.
Ovo je bila prava bitka.
Gubio sam svijest i opet se vraćao.
Sjećam se da mi je Mike Magan podigao jedan kapak
da vidi jesam li živ.
Sjećam se da sam osjećao olakšanje što je sad sve gotovo.
Mogao sam sve pustiti i više nisam morao tako živjeti.
Dvojica upucanih muškaraca privedena su, a onda odvedena u bolnicu.
Jedan je i dalje u bijegu.
Deseci policajaca, agenti FBI-a, policijski psi i specijalci
tražili su bjegunca.
Strašno je pomisliti da je jedan od njih još u bijegu.
Može biti bilo gdje.
Pratio sam hitnu pomoć do bolnice Harborview.
Htio sam razgovarati sa Steveom i saznati koga još tražimo.
Bilo mi je dosta i htio sam završiti s tim slučajem.
Shawn Johnson postavljao mi je pitanja u čekaonici bolnice.
Bio sam upucan, našao sam se ondje. Scott je pobjegao i nisam znao je li živ.
Biggins bi mogao umrijeti.
Nisam razmišljao trezveno.
Pokušavao sam zaštititi sebe.
Nakon dva sata Steve Meyers rekao mi je da je osoba koju tražim Scott Scurlock.
Rekao je da je on Hollywood.
- Policija i vatrogasci Seattlea. - Znam da pretražuju naš kvart.
- Da. - Netko nam je pokucao na vrata.
Ovdje je kanu prekriven ceradom.
Možda bi ga netko trebao provjeriti.
Nisam nikoga vidjela,
ali prostor ispod mog trijema mogao bi biti dobro skrovište.
Čuo sam da policajci idu od vrata do vrata
i da su to činili cijelu noć i dan kako bi pronašli nekakav trag.
No nisu našli ništa.
U mojoj su četvrti helikopteri i policija je posvuda...
Da, gospođo, ostanite u kući i nemojte blokirati linije pozivima.
Bila sam ljuta kad sam čula da je Hollywood pobjegao
jer smo uložili mnogo truda u tu istragu.
Samo sam razmišljao: „Jebote, je li moguće?
Hollywood je bio ondje. Kako je pobjegao?”
POTRAGA ZA HOLLYWOODOM
Sljedećih nekoliko sati nervozno sam hodao uokolo,
a onda mi se oglasio dojavljivač.
Mislim da se onaj pljačkaš skriva u kamperu u mom dvorištu.
Zašto to mislite?
Vidio sam da je netko unutra, a ne bi trebao biti, sve je zaključano.
Javio mi se bivši partner i rekao:
„Stjerali su tvog sumnjivca u kut blizu mjesta pucnjave.”
- Znate li je li muško ili žensko? - Vidio sam samo tamnu kosu.
- Kad je to bilo? - Evo sad. Tek sam došao.
Policajci su poslani do kampera.
Lupali su i provjeravali tko je unutra, a onda su razbili prozor i bacili suzavac.
I sekundu poslije začuli su pucanj.
Policajci su uzvratili vatru prema kamperu.
Rečeno mi je da su policajci ispalili 76 metaka u kamper.
Dobra večer. Desecima obitelji prekinut je Dan zahvalnosti.
Došlo je do okršaja s policijom, a krivac je možda pljačkaš zvan Hollywood.
Čini se da se pljačkašu zvanom Hollywood, jednom od najuspješnijih u zemlji,
sreća danas okrenula.
Došao sam onamo kad i policija grada Seattlea
s oklopnim vozilima i mobilnim stožerom.
Imali smo helikoptere i oklopna vozila.
Tog je dana na mjestu zločina bilo na stotine policajaca.
Nikad ih nisam vidio toliko.
Bio je Dan zahvalnosti.
Cijeli je grad bio kod kuće sa svojim obiteljima
i mogli su na televiziji pratiti sve što se događa.
Na ulice nije izašlo samo to susjedstvo, došli su i ljudi iz obližnjih kvartova.
Ljudi su htjeli vidjeti što se događa jer se činilo kao da je riječ o filmu
i to blizu njihovih domova.
U tihu četvrt u sjevernom Seattleu
došlo je stotinu policajaca i specijalaca.
I sve to na Dan zahvalnosti koji nitko nikad neće zaboraviti.
Odlazili su nam posljednji gosti i nazvala me teta Helen iz Seattlea.
Bila je histerična.
Izvanredna vijest...
Na vijestima u Seattleu javili su da je došlo do okršaja policije
s pljačkašem imena Scott Scurlock.
Rekli su da su se specijalci okupili oko kampera u nečijem dvorištu.
U tom sam trenutku samo sjela
i rekla: „Ajme.”
Nisam mogla vjerovati
da je pljačkao banke pet godina.
IZNAD SEATTLEA
Ljudi su još na ulicama, slavlje Dana zahvalnosti
prekinula je potjera koja traje već više od 24 sata.
Policija je sve blokirala, u pripravnom su stanju
i pozvani su pregovarači.
Policija je i dalje čekala. Znali smo da su ispaljeni hici.
Lupali su po vratima i pokušavali ga dozvati, no nisu mogli.
Željeli su to završiti na svoj način i nisu željeli riskirati.
Nakon dva sata bez odgovora, odlučili smo ući u kamper.
Ušao sam s taktičkim timom.
Našli smo tijelo ispod stola.
Imao sam fotografiju i pogledao sam dolje.
To je bio Scott.
Tad sam znao da smo ga ulovili.
I otkrili smo da se ubio.
Prvi pucanj koji su čuli bilo je njegovo samoubojstvo.
Dobra večer svima.
Pljačkaš banaka koji je jučer poginuo u okršaju s policijom
navodno se ubio.
Scott Scurlock, zvani Hollywood, sinoć je pronađen mrtav u kamperu...
Ujutro sam se probudio u bolnici i TV je bio upaljen.
Vijesti su bile prepune nas, spominjali su moje ime
i rekli kako je Scott Scurlock iz Olympije u Washingtonu preminuo.
Samoubojstvo.
Vidio sam to i rekao:
„Hvala Bogu.”
Ta je pucnjava bila kraj.
Ne samo kraj naših pothvata, nego i života koji sam dotad vodio.
Bili smo poput dva kometa koji su se susreli,
počeli zajedno letjeti jebenim svemirom
i onda se odjednom sve raspršilo u jednoj sekundi.
Sve je nestalo.
Mislim da me ovaj slučaj iskušavao na sve moguće načine.
Kad je pucnjava počela, razmišljala sam o djeci
i o tome postupam li ispravno kad se bavim ovakvim zadacima
kad postoji toliko drugih poslova za mene u FBI-u.
Ne prođe nijedan dan da ne razmišljam o tome.
Htio bih ga pitati zašto si je oduzeo život.
Citirat ću Marka Twaina.
Rekao je da nikad nikomu ne bi poželio smrt,
no da neke osmrtnice čita sa zadovoljstvom.
Jedino zbog čega žalim u ovoj istrazi jest to
što nisam uspio sjesti i razgovarati sa Scottom lice u lice.
Da sam te noći bio u potjeri za kombijem,
bih li kao i Mike pucao po njemu? Ne bih.
Uvijek postoji druga prilika.
Mogli smo ga uhvatiti drugi put.
To je slomilo cijelu našu obitelj.
Bio je to dvostruki udarac.
Šokiralo nas je to što je radio i kamo je dospio.
Moj je otac obožavao Scotta i srce mu je bilo slomljeno.
Izgubili smo njega, ali i osobu kakvom smo ga smatrali.
Nedostaje mi to da ga mogu voljeti.
Nedostaje mi njegova ljubav.
I iskreno me volio.
U to uopće nema sumnje.
I ja sam njega veoma volio, bez obzira na to kakav je bio.
Skrivao je toliko toga o životu koji je vodio.
Da je izašao iz tog kampera s rukama u zraku i predao se,
morao bi se suočiti s cijelim svijetom.
I iskreno vjerujem da je u posljednjem desetljeću života
donosio odluke za koje je znao da ne vode nikamo.
Primio sam poziv.
„Scotty je umro. Umro je u pljački banke.”
Odmah sam pomislio da je pokušao biti junak i spriječiti pljačku.
Pitao sam kako je umro u pljački.
I odgovor je bio: „Bio je pljačkaš.”
Osjećao sam da su mi srce i um eksplodirali.
Kad sam bio u zatvoru, Mustang me posjetila četiri ili pet puta.
Dolazila je na godišnjicu, dan prije Dana zahvalnosti.
Uvijek je mislila na Scotta.
I onda mi je njezina sestra javila da je počinila samoubojstvo.
Nije mogla podnijeti to da je bila upletena u pljačke
svih tih godina sa mnom i Scottom
i da je odjednom Scott mrtav, ja u zatvoru,
a ona slobodna.
U svojoj duši nije bila slobodna.
Vjerujem da nije mislila da je slobodna.
Steve Meyers koji je išao sa mnom i mužem u kazalište
ide u zatvor.
I Mark Biggins.
Osjetljiv tip. Pjesnik, gitarist...
Ide u zatvor. Nisam mogla vjerovati.
Ljudi me pitaju: „Znala si tipa iz Kućice na drvetu? Hollywooda?”
I odgovorim da nisam poznavala Hollywooda, nego Scotta Scurlocka.
Scott i ja često smo razgovarali o tome što će učiniti ako nas uhvate.
Uvijek bi govorio:
„Ne idem u zatvor. Krenut ću prema bijeloj svjetlosti.”
Pročitao sam izjave žrtava.
Neki bankovni službenici i klijenti
rekli su da im je to iskustvo izazvalo traume
i iskreno žalim zbog toga.
Scott je imao majicu „Živi slobodno ili umri”.
Mislim da je dugo pokušavao otkriti kako živjeti slobodno.
No na kraju je umro i nije bio slobodan.
Godinu i pol poslije njegove smrti urušila se i Kućica na drvetu.
Samo je pala.
Ta kućica i Scott bili su jedna duša. Neodvojivi.
Scottova smrt bila je i njezina smrt.
Tako je moralo biti.
Nakon izlaska iz zatvora vratio sam se do Kućice na drvetu.
Izgledala je kao olupina.
Bila je to samo hrpa drveta.
Uzeo sam malo Scottova pepela, prosuo ga ondje i konačno se oprostio.
Pročitao sam cijeli svoj dnevnik i sve se čini kao davna prošlost.
Osjećam se kao posve druga osoba.
Toliko mi se toga dogodilo
i nemoguće je sve to zapisati.
Moj je um mnogo udaljeniji od tla nego moje tijelo.
Uzbuđen sam, ali i uplašen.
Vrijeme je za nove početke.
IZMEĐU 1992. I 1996. BANDA HOLLYWOOD OPLJAČKALA JE 19 BANKA.
UKRALI SU VIŠE OD 2,3 MILIJUNA DOLARA.
STEVE MEYERS I MARK BIGGINS OSUĐENI SU 1997.
NA 21 GODINU I TRI MJESECA ZATVORA.
NIJE OPTUŽEN NIJEDAN DRUGI SUDIONIK.
Prijevod titlova: Iva Matuško