Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Bäste mr Killion.
Jag är starkt engagerad i frågan om plaketten
och namnen på de som arbetade med Louise Brown, den första IVF-bebisen.
Särskilt vad gäller Jean Purdy.
Hon reste till Oldham med mig under alla tio år och bidrog med lika mycket som vi.
Jag var biologen.
Patrick var obstetrikern.
Och Jean…
Utan henne hade inget av det här varit möjligt.
BASERAD PÅ EN SANN HISTORIA
Se upp!
Fan också!
CAMBRIDGE MAJ 1968
Jag har en intervju med dr Edwards.
Han är mitt i ett experiment. Du kan parkera där.
Så snällt, jag gillar att parkera.
Det är bara…
Jag flyttar det här.
Kan jag torka min sko på elementet?
Du har visst läst på om dr Edwards.
- Hans arbete om däggdjurs utveckling är… - Lysande, jag vet.
Blir du stött av nakna fötter får du titta bort.
Fasen, ett hål i strumpbyxorna. Man ser tån.
Två tår.
Jag säger till.
Nästa kandidat är här, Bob.
Jävlar. Jävlar! Sluta, allihop. Sylvia har rymt.
- Jag hade precis gjort henne gravid. - Herregud.
- Försiktigt, hon är värd mer än era skor. - Sylvia!
- Hon är där!
- Var? Jag ser henne inte. - Där. Under bordet!
Sylvia…! Jag vet att du är upprörd för att Patty fick barn.
- Kom igen. - Du kommer att få uppleva det också.
Jag måste bara justera ett par saker.
Hör jag rabalder kan jag inte hålla mig borta.
- Vem är du? - Jean Purdy.
Jag söker tjänsten som labbchef.
- Du har bara en sko på dig. - Den andra torkar på ditt kontor.
Vad är din hemlighet för att fånga möss?
Rena händer och tålamod. Ditt?
Jag har nog precis erbjudit dig ett jobb.
Du vet inget om vad jag kan, inom vård och forskning.
Mina doktorer gallrar ut de bästa sökande. Kan du köra?
Jag är sjuksköterska och har jobbat på Addenbrooke's och Southampton.
Nu senast har jag studerat vävnadsavstötning.
Utmärkt. 08.00 prick. Vi har en obstetriker att fånga.
Arun, sätt tillbaka Sylvia i buren.
Patrick Steptoe har publicerat den ultimata laparoskopi-guiden.
Medicinska forskningsrådet avskyr honom, men hans kunskaper om nyckelhålskirurgi
gör honom perfekt för vårt team.
Teamet som du inte har förklarat för mig.
Jaha, vi ska bota barnlöshet. Vi ska hjälpa till att göra bebisar.
Du är chockad.
- Du arbetar ju med fortplantning, men… - Lysande, det kommer att bli lysande!
Om äggstockarna kunde inspekteras i förväg…
Tack!
…hade vi fått en förvarning om endometrios.
Då skulle vi kunna se antalet ägg. Men vi har tyvärr ingen bra metod för det.
Laparoskopi.
Det jag vill föreslå idag är utvecklingen av en ny slags laparotomi.
- Där man kan… - Laparoskopi vore bättre.
För att se äggstockarna och hitta källan måste man göra en laparotomi.
Man öppnar buken med ett stort snitt här…eller här.
- Struntprat. Ni har fel. - Det här är en föreläsning, inte ett möte.
Han slösar tid på oduglig vetenskap.
Det här är Royal Society, sir.
Lite respekt för min odugliga vetenskap vore lämpligt.
Med en laparoskopi kan jag se äggstockar, äggledare och fortplantningsorgan
utan att behöva göra mer än mycket små snitt.
Laparoskopi är en extremt farlig teknik.
Med era så kallade operationer petar man runt i mörker utan hänsyn till patienten.
Och det är inte er föreläsning.
Jag vet. Jag är ledsen. Förlåt mig.
Men kan jag få bevisa min teori
med några bilder som jag råkar ha med mig?
- Mr Steptoe. Bob Edwards. - Ja?
- Vi pratade i telefon för ett tag sedan. - Jag kan inte minnas varenda samtal.
Men jag är mycket intresserad att höra mer om nyckelhålskirurgi.
Tyvärr är jag upptagen.
Med de som förvisade er till Oldham? De hatar er.
Det här är Jean Purdy. Hon är vår labbchef.
Jaså? Lycka till, båda två.
Med er utrustning når vi äggstockarna utan invasiva ingrepp.
Oldham är ett bra sjukhus och det fanns inga tjänster i London.
Tänk att det fanns tjänster för de av era kollegor som de tyckte om.
- Har ni studerat mig? - Nej, jag har gjort det.
Hon upprepar det för att ni ska lyssna. En underlig strategi, Jean.
- Hur löste ni värmeproblemet? - Vilket värmeproblem?
Jag måste tillbaka till Oldham. Jag är sen till 15.25-tåget.
15.25? Det ger oss en halvtimme. Vi går med er.
Under laparoskopin behövs en ljuskälla. Annars famlar man bara i mörkret.
Men glödlampor avger värme. Varför kokar inte kvinnorna upp?
Västtyskarna har ett laparoskop där ljuset leds från en spegellampa.
- Inget kokande. - Jag sa ju att han var lysande.
- Nej, västtyskarna är lysande. - Vi vill båda bota infertilitet.
- Men båda våra metoder har gränser. - Berätta om mina gränser.
Ni har precis utvecklat en metod för att placera spermier i äggledaren.
- Var läste ni det? - Det ger inga resultat.
För spermier uppför sig inte. Men tänk er ett befruktat ägg i samma äggledare.
Ni tar ut ett ägg, med er fantastiska utrustning.
Ni ger det till oss, som befruktar ägget med vår fantastiska utrustning.
Sen sätter ni in det igen.
Chansen för en lyckad graviditet ökar enormt!
Befrukta ett ägg utanför kroppen… Tror ni att ni kan göra det?
Jag har inga bilder, men jag är nära.
Tack.
...för avgången 17.35...
Ni undervisar alltså på Cambridge, dr Edwards?
Allt mitt material finns i Oldham. Cambridge ligger 30 mil bort.
Vi börjar arbeta hos er. Det är bara fyra timmar att köra.
På lång sikt ansöker vi om pengar så att ni kan flytta söderut.
Om ni är villig att flytta söderut, förstås.
Jag kan övertalas.
Vi behöver kvinnor som kan bidra med äggstocksvävnad.
Jag har hysterektomipatienter som kan vara villiga att hjälpa oss.
Han har inte bara kunskap, han har kontakter också.
Är ni medvetna om att de kommer att ge sig på oss? Kyrkan, staten, världen.
Vi kommer att ena dem alla mot oss.
Men vi har mödrarna. Mödrarna stöttar oss.
Går jag inte nu missar jag 17.25-tåget och kommer aldrig hem.
Bob. Jean.
Är ni med?
Ni är med, eller hur?
Vi hörs snart, hoppas jag.
Mycket bra, Jean. Mycket bra!
Kommentarerna om Oldham fungerade bra.
Du är verkligen omöjlig, va?
Vi ska göra det omöjliga möjligt, Jean. Det ska vi, du ska få se.
Kom nu, mamma. Pastorn blir sur om vi inte är en halvtimme tidiga.
Kom, då.
Din slöfock.
- Räta upp ryggen. - Jag kutar inte.
Jo, det gör du. Du visar inte upp ditt bästa jag.
Ja. Vill du ha en kaka med kristyr, eller kanske scones?
Mig då? Vill han ha mig? Jag är god, särskilt med smör.
Som du pratar!
Jag pratar som du gör efter ett par romdrinkar.
Du vet att jag har rätt.
Ett ögonblick, jag har din assiett.
Ni tar så väl hand om mig.
Det måste vi göra, du ser smal ut.
Min fruktkaka. Extra körsbär, bara för dig.
Vilken fin gudstjänst, jag älskade predikan.
- Tack, Jean. - Pastorn.
Romdrinkar…
Det går bra för mig, mamma.
Det här, kyrkan, det är viktigt. Men jag känner att mitt liv förändras.
Och jag tycker om det.
Du behöver inte kuta för det.
Först försökte vi med möss. Sen kaniner. Till och med en vild hare.
Pilska som sjutton i det fria, men i en bur fungerar varken piska eller morot.
Och du försökte med båda.
Mössen blev dräktiga. Kaninerna också.
Och nyligen har jag och Barry Bavister…
Barry Bavister? Det låter påhittat.
Han är doktor i mitt labb.
Under ett helt år försökte han ta ut hamsterägg.
Sen la han dem i en petriskål med en ny basisk vätska, full av bikarbonat.
Han har haft fantastisk framgång.
Han dränker ägg i basisk vätska och sperma?
Sen sätter han in dem i mamman, och plötsligt har vi en massa hamsterbarn.
Vi hoppas alltså att kvinnor är som hamstrar och att Barrys vätska fungerar?
Den ädla gnagaren visar vägen.
Bara 84 kilometer kvar till Manchester.
Och ytterligare tolv till Oldham. Vi är nästan framme.
Och du är som en skolpojke första dagen i skolan.
Det beror på att det är första dagen i skolan.
OLDHAM-DISTRIKTETS ALLMÄNNA SJUKHUS
Kershaw's ska ligga på baksidan.
Bärare till huvudingången, tack. Bärare till huvudingången.
Är det fukt?
Det är inte fukt. Det har regnat. Och vilka kan ni tänkas vara?
- Det här är dr Edwards, jag är Jean Purdy. - Ja, mr Steptoe berättade om er.
Jag är föreståndarinnan. Ni behöver ett laboratorium.
Följ med mig.
Jag tänkte att det här kunde duga.
Det blir perfekt.
Underbart!
Om ni ursäktar mig…
JANUARI 1969
Nålen går nu in i äggstocken.
Varsam sug, tack.
En fin äggblåsa med förhoppningsvis ett bra ägg.
Är de redo?
Han står precis utanför dörren, mr Steptoe.
- Vi har en äggblåsa. - Bra.
Då hittar vi ägget, doppar det i Barrys magiska mix
och tillsätter det i sperman.
Vänta.
Va? Varför då?
Det är första gången, bara.
Den första av många.
Vi har ägget.
Bra.
Jag förstår inte varför ni har nåt att skryta om.
Vi har ingenting att skryta om.
Varför skicka en artikel till en tidskrift som Nature, då?
Snart har vi nåt att skryta om.
Vi tror att vi snart kan börja försök med kvinnor.
- Som han säger "kvinnor"! - Vad är det för fel på det?
- Jag håller helt med. - Du säger "möss" på samma sätt.
- Jag råkar gilla möss. - Mer än du gillar kvinnor.
- Nästan lika mycket. - Hur många döttrar har du, nu igen?
Jag är säker på att jag har fler möss än döttrar.
Jag tar det.
Tack, vännen.
Bara två har prokärnor.
Två av 56, mindre än fyra procent. Det här är från din egen artikel.
Arton visade tecken på befruktning.
Det är när man jobbar med donerade ägg från hysterektomipatienter.
När vi börjar jobba med kvinnor kommer…
Hon säger "kvinnor" på samma sätt som han.
Vi hoppas på otroliga resultat.
Ta inte illa upp, Jean. Att håna mig är Maggies favoritsyssla.
Jag menar bara att du föredrar att skriva artiklar framför att forska.
En man vill prata med dig om fönstren, pappa.
Fönster?
Kom igen, Maggie. Du vet hur det är. Man skriver, lovar mer
och när de nappar går man till forskningsrådet.
Det är så här de får stöd att lämna Oldham bakom sig.
Om Kershaw's är så hemskt så borde de fatta vinken och ge upp.
Jäkla idioter.
- Vad är det? - Vem var det?
Det var The Mirror.
De vill ha ett citat om huruvida jag är dr Frankenstein.
Han sa att det handlade om fönstren.
Bob, du får extra vaniljsås om du sätter dig igen.
Du skrämmer barnen.
Han är van vid att etablissemanget hatar honom.
- Han är nog lite förtjust i det. - Vill han bli förtalad?
Han ser det nog som en del av sin roll.
Att kämpa för reproduktiv medicin.
För mödrar och kvinnor, och så vidare.
Här bor jag.
Ska jag följa med upp?
Följa med?
Jag är attraherad av dig, om du är det av mig.
Jag hoppas det, jag vet inte.
Förlåt.
Ingen fara.
Det var värt att fråga. Ingen skada skedd?
Inte alls. Jag är smickrad.
Finemang. Vi ses.
Om du lovar att inte bli fäst kan vi ha sex.
Ja. Definitivt.
- Jag lovar. - Bra.
PATIENTKOHORT
PATIENTKOHORT A
Jag tror inte att det orsakar skada
men jag måste också säga att jag inte tror att det ger er ett barn.
Ursäkta?
Chansen att lyckas är inte så stor.
Det är viktigt att veta det.
Så… Jag förstår inte. Varför skulle vi göra det?
För att det kan betyda att andra får det… Barn alltså.
Men jag kan väl hoppas? Jag kan tro att jag har en chans?
Det är nog osannolikt, men…
Jag vill bara ha ett barn.
Du ska ju vara sjuksköterska.
Jag forskar, mamma. Det har jag gjort länge.
Folk är sjuka. Du ska vårda dem.
- Infertilitet är ett medicinskt problem. - Göra bebisar i provrör?
Göra bebisar till mödrar som behöver dem.
"Isak bad till Herren för sin hustru, ty hon var ofruktsam."
"Herren bönhörde honom så att hans hustru blev gravid."
Första Mosebok, kapitel 25, vers 21.
Så böner är svaret?
Låt det dra.
Jean, du är ung, du förstår inte. Men du kan inte leka Gud med det här.
Vad tycker du om glasögon? Och löständer?
Vill du hellre att folk är blinda och bara kan äta soppa?
Är det Guds vilja?
- Bob säger… - Bob säger.
Bob säger!
- Han uttrycker saker så bra. - Sen har vi den andra.
Han är abortör.
Din kirurg. Steptoe. Det står i tidningen.
Det visste du inte, va?
Han leker Gud här och djävulen där.
PROVRÖRSHELVETET!
- Det är lagligt nu. - Det gör det inte rätt.
Jag utför inte aborter, mamma. Och jag är stolt över det jag gör.
Tack, gode Gud.
Jag hoppas att du har stolthet för oss båda.
Just nu har jag nämligen inget annat än förtvivlan.
Om du hade hört hur jag skröt om dig.
Alla dina kvalifikationer. Och så använder du dem så här?
Till att synda?
Jag hjälper människor.
Pastor Paulson har sagt att det är bäst att du inte kommer till kyrkan.
Det är inte hans beslut.
Vår kyrkoherde talar…
…å många människors vägnar.
Och Jean…
Du får inte komma hit längre.
Det menar du inte, mamma.
Om du väljer det här framför mig…
…så menar jag det verkligen.
Men mitt jobb ber mig inte att välja. Det är du som gör.
Efter studier på möss tror vissa forskare att risken för missbildningar är större
när befruktningen sker utanför kroppen.
Edwards och Steptoe menar dock att forskningen
inte visar på fler missbildningar.
Tack.
Korven.
Mer än 5 000 år gammal.
Man har hittat lämningar i egyptiska gravar.
De stoppade sina köttrester i kotarmar.
Jag är inte så bra på tystnad, vet du.
Bli bra på det, då.
Okej, då är alla här.
Ni måste komma till Kershaw's varje dag för era hormoninjektioner.
De stimulerar äggproduktionen.
Sen plockar vi ut ägg och tillsätter era makars sperma.
Om befruktning sker återför vi embryot i er.
Är det nån som har frågor?
Kathy Gibson.
Vi börjar med dig.
Vi ska injicera i rumpan på dig idag.
Så dra ner kjol och strumpbyxor och luta dig över sängen.
Du är antingen med oss eller inte.
- Inte idag, Muriel. - Är det en pojke, tänk inte på honom.
Pengar kan vi hjälpa dig med. Är det värre är vi på ett sjukhus.
Jag vill inte ha en föreläsning, Muriel.
"Föreståndarinnan".
Jag är föreståndarinna.
För dig är det kanske bara en titel, för mig betyder det allt.
Jag visste inte att ni utför aborter. Jag är kristen. Min mor skulle…
De andra läkarna säger nej.
- Så mr Steptoe måste göra alla. - Men det måste han inte.
Vet du hur många som kommer hit, söndertrasade av kvacksalvare?
Jag trodde inte det.
Vi är ju här för att göra bebisar.
Du har fel.
Vi är här för att ge kvinnor valmöjligheter.
Alla valmöjligheter.
Det är det viktigaste för mig och borde vara det för dig också.
Så ta dig i kragen.
Vi hälsar den kontroversiella biologen dr Robert Edwards välkommen.
Dr Edwards, vad säger ni om professor Watsons påstående
att det ni gör är mycket farligt och leder till en framtid där människor tillverkas?
Det låter som om vi tillverkar korv.
Han är en ledande forskare
som gjorde en av vår tids viktigaste upptäckter, DNA.
medan ni, med all respekt, verkar ha lovat mycket och levererat mycket lite.
Jag avfärdar absolut inte James Watson.
Handlar det bara om att röra om i grytan? Vill ni bara ha uppmärksamhet?
Nej. Tänk på glasögon, eller löständer. Det är det vi…
De där jäkla glasögonen.
Mamma, det är jag.
Jag tog med lite inlagd gurka.
Jag ställer den vid dörren.
Det finns väl en gräns för vad du bör utsätta dig för.
Bob gör också det.
Bob är gjord av en sällsynt hård metall.
Oemottaglig för…
…en mängd olika saker.
Och han har stöd. Det är inte bara du.
Ruth är själv en duktig forskare, och så har vi…
Jag jobbar med blod.
Jag jobbar faktiskt med Bob. Det kan bli hans genombrott.
IVF kan misslyckas. Hur skulle det då kännas…
Allt det har kostat dig?
- Jag är hängiven. - Och det är jättebra.
Men du är en dotter också, och…
Och så är det jag.
Kan vi spela och prata om det här en annan dag?
Får jag poäng för försöket?
Det får du alltid, Arun.
- Jag tror att jag vann. - Ja, jag ser det.
Ertappad.
Vill du ha nåt?
Nej.
Jag blundade bara en liten stund.
Patrick.
Du…
…tröttar väl inte ut dig själv med det här?
Jag är inte utmattad.
Hur vågar du?
Du lovade mig ett trevligt pensionärsliv.
Fullt av gott vin och resor.
Kör dig inte i botten innan vi når dit, är du snäll.
Sätt dig hos mig.
Kom.
Jag ser också fram emot det.
Men det här…
Det vi gör…
…det är viktigt.
Knäppgök.
Har du funderat på att höja koldioxidnivåerna?
När vi odlar äggcellerna?
Du ligger på fem procent. Är det värt att försöka med åtta procent?
Jag gillar det. Det kan vi göra.
Tror du fortfarande på Barry Bavisters lösning?
- Jag tror på alla utom mig själv. - Du var jättebra.
Korvar.
- Jag kunde ha sagt nåt annat än korvar. - Du var bra.
Jag… Det här…
Det här är…
De vill att jag ska leda dem. Jag måste…
Jag måste leda.
AUGUSTI 1970
FRANKENSTEIN BOR HÄR
Neil Robinson.
John Graham.
Peter Walker.
Tack.
Jävlar.
Jag känner mig som boskap.
Ursäkta?
Det är inte mr Steptoes fel.
Han är upptagen. Han är snäll när han lyssnar.
Men när vi kommer hit…
Ta inte illa upp, men du ser inte direkt glad ut att se oss.
Gör jag inte?
Och du tittar nästan alltid på min rumpa när du ser olycklig ut.
Jean, är du här inne?
Jean?
Bob, det här är damtoaletten.
Jag vet. Jag är ledsen. Det är bara…
Det är en sak du måste se.
Det är så vackert.
- Vad det än är som händer med dig… - Det är inget med mig.
Hur många celler är det?
Sjuttio mänskliga celler som växer utanför livmodern i ett embryo.
Fas ett är avklarad.
Nu kan vi få finansiering. Inga fler ändlösa resor till Oldham.
Ingen mer bortavaro från Ruth och barnen. Inget mer…hanka sig fram.
Allt…
Nu förändras allt.
Medicinska forskningsrådet måste bedöma om arbetet är möjligt
och om det ligger i vetenskapens intresse.
Har ni till exempel övervägt huruvida barnen som föds blir normala
om ni når framgång med detta?
Nämn ett vetenskapligt framsteg som har inte väckt oro vad gäller…
Sen har vi samhällsfrågan.
Vi på Medicinska forskningsrådet har lagt stora resurser
på problemet överbefolkning.
Det är, med förlov sagt, en helt annan diskussion.
Förnekar ni att överbefolkning är ett problem?
Nej, problemet är att infertila straffas för att de fertila får många barn.
Infertilitet är ett vetenskapligt problem. Överbefolkning också.
- Men inget är lösningen på det andra. - Ni talar alltid så väl, dr Edwards.
Jag tycker om era framträdanden i Radio 4.
Vilket för oss till frågan om hur många det här verkligen gynnar.
Det här är ett väldigt specifikt problem som bara drabbar ett litet antal kvinnor.
Ett litet antal?
Det ni kanske inte förstår, miss Purdy
är att vi tjänar hela den vetenskapliga världen.
Skulle det här tilltala er mer om det hade en mer maskulin profil?
Så, så. Vi behöver inte vara oförskämda.
Det ni erbjuder kan verka spännande för er.
Det kan vara spännande för media.
Men är det spännande för själva vetenskapen?
Ja.
Frågan vi ständigt ställer oss är om detta kommer att bidra till
vår förståelse för hur vi lever i den här världen?
Ja. Ja, ja, det kommer det.
Dr Edwards, snälla.
Det finns många kvinnor där ute som tror att om de inte kan få barn
så har de svikit sitt äktenskap och sig själva.
De förstår inte vad livet är utan barn.
Infertilitet är en brutal sjukdom som förstör äktenskap och liv.
Om ni inte ser det så borde ni skämmas.
"Så borde ni skämmas."
Det hade jag kunnat hantera bättre.
Det du sa var rätt, och vi hade redan förlorat.
Om jag bara hade övertalat dem. Vi behövde pengarna.
Nej, vi ville ha dem.
Vi jobbar i ett skjul. Det är ett mirakel att vi ens kan bedriva vetenskap där.
Jag är i bilen mer än i labbet, och träffar inte min familj…
- Bob… - Sluta, du avskyr det också.
Du är utmattad och sur nästan jämt.
Tror du att det är på grund av resorna jag är sur?
Vad är det, då?
Jag såg inte hur det kunde vara värt det. Jag förstod vetenskapen, men jobbet…
Det var svårt för mig.
Du träffar inte din familj. Jag har förlorat min kyrka och min mamma.
Sen såg jag de där så kallade forskarna, som dömde oss.
Då insåg jag att ingen annan gör det här.
Den här kampen är vår. Vi har inget val.
- Det som hände där inne bevisade det. - Kom igen, Bob.
Kershaw's är väl inte så illa?
Inredningen är hemsk.
Men sällskapet går an ibland.
Ni får inte börja komma överens, nu. Hon är min vän.
Trisha Johnson?
Din make är aldrig med.
- Ursäkta? - Din make. Han är aldrig här.
Han orkar inte jaga drömmar längre.
Är han en bra man?
Han ville ha en pojke.
På vårt bröllop viskade han: "Jag ska berätta för Stu hur vacker du var."
Stuart?
- Går det bra om vi…? - Förlåt.
Han är snäll måndag till torsdag.
Han dricker på fredagar.
Säg inte att du inte har sett blåmärkena.
Jag såg dem. Men jag visste inte om du ville att jag skulle fråga.
Jag är inte…
Det här är inte för hans skull. Jag vill ha nån, för min skull.
Jag är ledsen.
Först pratar jag om boskap, sen gråter jag som ett barn.
Jag borde ha lyssnat. Jag är ledsen.
Jag vet vad ni går igenom och…
Vi har börjat kalla oss själva "äggklubben".
Flickorna.
Äggklubben?
Jag tycker om det.
Jag skickar in Rachel.
Hej.
- Hur mår du, Rachel? - Fint, och du?
Jag mår bra.
Har ni resultaten?
Misslyckande i ärende 136.
Kathy.
- Det fungerar inte. - HCG sätter de andra hormonerna ur spel.
Östrogen och progesteron har galna nivåer. Vi kan inte göra en återföring.
Vi kan försöka öka östrogenet och progesteronet till nästa försök.
Det kan vi göra.
Vänta, vi måste blanda lösningar.
Jag ska till Kathy, hon blir nog ledsen.
- Kathy. - Hej, Jean.
- Hej. Hur mår du? - Jag mår bra.
Vi har tittat på resultaten.
Jag är verkligen ledsen.
Vi lyckades inte.
Nåt att rapportera?
Letar du efter framgång hittar du den inte här.
Vill du…ha min hjälp?
Varför skulle jag det?
Jag vill inte anta nåt eller lägga mig i, ditt privatliv är ju viktigt för dig. Men…
Men vi har ju aldrig pratat om din situation och barn.
Jag har nog antagit att du har
eller tror att det kan bli svårt vad gäller det här.
Endometrios.
Och det är allvarligt.
- Har du pratat med nån? - En gång. Han var inte till stor nytta.
- Får jag undersöka dig? - Nej.
Jag kanske kan hjälpa dig.
Jag vet att du är den bästa kirurgen, Patrick.
- Det är otroligt vad vetenskapen kan göra. - Ja, vi fortsätter jobba med vetenskapen.
GOTT NYTT ÅR 1973
Förlåt mig!
Se upp!
Jag tycker om att ha dig här igen.
Det är bra för oss att vara isär.
Ja. Vad som än krävs.
Men jag har en fråga till dig.
Det är blött, så jag går inte ner på knä.
För vad då?
Jag har haft den här länge.
Det är ju en överraskning, men du vet vad det är, va?
Ja.
Vill du inte se?
Skulle det vara så illa?
Två barn, ett hem vi skapar ihop. Intressanta samtal, för det mesta.
Jag är bara tråkig på torsdagar, jag lovar.
Min mamma skulle bli så glad.
En familjeman med en bra karriär.
Men jag är inte gjord för att vara en familjekvinna, Arun. Jag…
Jag kan inte.
Då fortsätter vi.
Du ändrar dig nog.
Jag är ledsen.
SYNDARE
JANUARI 1973
Det kom telegram från Landrum Shettles igår kväll.
Leder Amerika? Skryter han igen?
Direktören för hans välbärgade sjukhus på Manhattan
fick reda på vad han gjorde och exponerade embryot för luft.
- Dödade han det? - Shettles är sparkad.
- Men för Guds skull. - Vilken respektlöshet.
Att exponera det, att döda själva möjligheten.
Jag har ombetts vara med i tv igen.
- Vi har inte tid. - De har bett James Watson också.
Journalistiken ger oss inga svar här.
- Vi måste få allmänhetens stöd. - Det får vi inte förrän vi når framgång.
- Jag vet att jag klantade mig, men… - Du är en lysande vetenskapsman.
Men jag är inte bra i tv och står inte ut med idioter.
Jag vet, men jag ska göra det bättre den här gången.
Vi borde ha ett vetosystem. Jag tycker inte att du ska göra det.
- Jean, ska jag göra det? - Nej!
Få frågor är mer omstridda än den vi diskuterar ikväll.
Vi lever i en tid då vetenskapen kan göra det möjligt…
Bob.
James.
Otäcka saker.
Det tycker jag inte.
Jaha, televisionen menar jag. Televisionen.
Det tycker jag inte om televisionen heller.
Nobelpristagaren professor James Watson och…
- Varsågod. - …dr Robert Edwards.
Professor Watson, jag börjar med er.
Ni är emot den här utvecklingen. Har jag rätt?
Jag är aldrig emot utveckling inom vetenskapen.
Men jag är orolig.
Det handlar om missbildningar.
Tänk er livet för ett missbildat barn, fött som ett resultat av detta
som hålls vid liv och möjliggjorts, av läkarvetenskapen.
Frågan blir då vad som ska göras med det barnet.
Låta det leva ett handikappat liv, i smärta?
Eller överväga möjligheten barnamord?
Det handlar inte om att döda barn. Det handlar om att göra dem.
Dr Edwards, låt professor Watson avsluta.
Jag tillhör en generation vetenskapsmän födda i Mengeles skugga.
Jag är orolig att vi snubblar in i en situation
där vårt arbete leder till liknande fasor.
Är jag nazistläkare nu?
Nej, ni är en vetenskapsman som inte verkar inse konsekvenserna av ert arbete.
Han har rätt!
Dr Edwards, ni kan replikera.
Vetenskap innebär risker. All vetenskap.
Hans upptäckt av DNA innebär stora risker.
- Genteknik… - Det här är ingen debatt om DNA.
Genteknik är en möjlighet född ur upptäckten av DNA.
En upptäckt han välförtjänt fick Nobelpriset för.
Det finns risker. Naturligtvis.
Men kalkylerade risker är livsviktigt i vår bransch, som ni mycket väl vet.
Omsorgen om våra patienter är viktigast, och vi…
Skäms, skäms, skäms!
- Det är fel! - Det är äckligt!
Låt nu dr Edwards tala.
Att få barn är inte allt. Det vet jag.
En del lever lyckliga liv utan barn.
Men det borde vara ett val.
Det är naturens val!
Statistiskt sett känner de flesta här nån som desperat vill, men inte kan få barn.
- En syster, en kusin, en moster, en vän. - Nej!
Om ni förstod hur smärtsamt infertilitet kan vara
så skulle ni förstå att förhållandet mellan risk och belöning inom IVF är…
Vi lämnar nog ämnet där.
Jag tror att Philip Hayton är på plats…
Jag anser att alla som vill ha barn förtjänar rätten att få ett.
Över till dig, Philip.
- Varsågod. - Tack.
Jag evakuerades hit. Jag och min lillebror.
Vi var så rädda.
Men när vi kom hit…
Jag hade inte sett sån skönhet.
Frid.
Får.
Massor av får.
Var det fåren som stod för skönheten?
Jag visste vad Watson skulle säga, men inte att alla skulle ta hans parti.
Varför gör jag det här?
Du vet att det finns ett behov.
Watson, Crick och Cambridge-snobbarna förändrade allt med DNA
för att de övertygade alla om behovet.
Vi är bara…
Jag får inte…
Jag får inte folk att förstå.
De kommer inte…
De förstår inte.
Dr Edwards. Ett meddelande till er, sir.
"Graviditetstest positivt. Patrick."
- Får jag ringa? - Ja.
- Ja? - Får jag tala med Patrick?
Ja. Det är dr Edwards.
- Jag såg dig i tv. - Det är inte läge för…
Den där slipsen hjälpte inte vår sak.
Graviditeten är väl de extra hormonerna.
Hon är fortfarande gravid, så du vet.
Vi kommer imorgon bitti.
Jag vill bara gratulera er båda.
Nej, inte hon. Vi har gjort nån annan gravid.
- Hon heter… - Rachel.
Rachel, det stämmer. Och det är fantastiskt!
Spring inte i korridoren. Det är så olyckor sker.
Hur mår Rachel?
Vår mor blomstrar än så länge. Det är Sally jag är orolig för.
Kom, Jean.
- Sally… - Jag vill inte sluta ta medicinen.
Jag förstår, men din mage är tydligt svullen.
- Säg inget till mr Steptoe. - Det måste jag göra.
Du får nog vänta i några månader, men du får komma tillbaka sen.
Förlåt mig.
Vad är det de säger?
Det är hoppet som är värst.
Jag har en fråga.
Skulle äggklubben vilja göra en utflykt?
En utflykt?
Klubbar åker väl på utflykt?
Vart vi än åker
Frågar folk alltid
Vilka vi är
Varifrån vi kommer
Vi kommer från Oldham
Och vi är ofruktsamma
Helt ofruktsamma
Men bryr vi oss om det?
Ja, vi bryr oss!
Bäst att låta bli, antar jag.
Helst inte, för att vara ärlig.
Sånt här väder…
Om jag är den första…
Jag menar, om det…
Jag har sett vad ni får stå ut med. Jag vill inte att mitt barn ska…
Det gör det inte. Bob tar hand om pressen.
Du måste bara vara mamma.
Om det händer.
Jag ska inte lugna dig. Vem vet vad som händer?
Men jag kan säga att den vård du kommer att få de närmaste veckorna
kommer att vara nåt utöver det vanliga.
Okej?
Okej.
- Då så. Önska mig lycka till. - Jaha, du ska hoppa i!
- Jag kastar mig i. - Gå!
Kom igen!
Kom nu, Jean!
Allihop, allihop!
Kom igen!
Kom framåt, allihop.
Ett, två, tre…
Oldham!
- Jag älskar det. - Så blåsigt!
Det här var en bra idé.
Han sa att det här är min sista.
Vem? Harry?
Nej. Mr Steptoe.
Jag fyller 36 och blir för gammal för att vara användbar för studien.
Det gör inget.
Helt ärligt.
Det är underbart.
Jag är också avundsjuk.
TRISHA JOHNSON MISSLYCKAT
Jean.
Patrick. Vi har en positiv till.
Lauren är gravid.
- Vad det än är, så funkar det. - Patrick.
George.
En Kershaw's-flicka.
Jean Purdy, faktiskt.
Att ni står ut med det kyffet…
- Medicinens framsteg kostar. - Är det vad ni gör? För medicinen framåt?
- När ni förstör sjukhusets rykte. - Dra åt helvete, George.
Klart att du har 15 i handikapp.
Ortopedkonsult. Lita aldrig på en specialist i ortopedi.
De klarar inte den goda kampen.
Jag stod och packade när jag fick samtalet.
Patrick, vi har nåt här. Både Lauren och Rachel…
Vi har problem med Rachel.
- Vad menar du? - Bilderna kom tillbaka.
Jag gillar inte embryots position.
- Ligger det inte rätt? - Det är högt.
Och det är en liten svullnad vid sidan av livmodern.
Kan det vara ektopiskt?
Jag vill bekräfta det med laparoskop, men jag fruktar det.
Jag är hemskt ledsen.
Vad var det?
Barnet växte på fel ställe, i äggledaren.
Jag vet vad ektopiskt betyder.
Jag har läst alla böcker jag hittat.
Jag trodde att du hade förstått.
Lily.
Det är smutsigt, det ni gör.
Det är vidrigt, skamligt och hör inte hemma här.
Det är inte här. Jag är det.
Är det vad du intalar dig själv? Att synden inte ens är din?
Jean.
God morgon, kyrkoherden. Jag ordnar blommorna till gudstjänsten.
Förlåt, jag borde inte ha kommit. Mamma förklarade det.
Du har inte blivit utesluten, Jean.
- Kyrkan är till för alla. - Är den?
Ja.
Jag har saknat den.
Om du står till svars för dina misstag hittar Gud in i ditt hjärta igen.
Nej, det är inte det jag…
Det är inte därför jag är här. Förlåt mig.
Hur mår din mamma?
Hon har inte berättat.
Mamma, jag ser dina tofflor.
Nej, det gör du inte.
Kyrkoherden sa att du är sjuk. Är det sant?
Har du träffat kyrkoherden?
Får jag komma in?
Eller tänker du göra det på egen hand?
Jobbar du fortfarande med dem?
Din envisa gamla skata.
Mamma, jag älskar dig. Jag hoppas att du blir frisk.
Tack för att du berättade, Muriel.
Lauren har börjat blöda.
- Vad gör du? - Överlevnadstest för spermier.
Vi går igenom alla odlingsvätskor, alla mediciner, alla behållare.
Om något orsakar problem hos oss så hittar vi det.
Vi testar allt vi använder.
Det här paraffinet är säkert.
Nittiofem procent.
Den här är säker.
Jag tar en paus.
Bob, du vill nog se det här.
Bob. Bob.
Du måste kolla en sak.
Vilken?
Det här paraffinet är giftigt.
Hur kunde vi…
Hur kunde vi missa det?
- Jag vet inte. - Graviditeten kunde ha funkat.
Andra också, om vi bara… Om vi inte förgiftat kvinnorna.
- Skyller du på mig? - Nej, jag skyller på mig!
Snälla, låt bli. Det var ett misstag. Det kommer fler.
Det hade inte blivit nån graviditet. Vi var inte redo.
Vad gör du? Sluta, sluta!
Det är för viktigt för att…
- Nu är det du som är galen. - Det kanske vi är båda två.
Eller hur, Bob?
Min mamma är döende!
Och jag är vaken natten igenom med en galning och hans jäkla vätskor!
Det här var en vacker dröm.
Och jag trodde verkligen på den.
Men det här har kostat mig allt och jag kan inte…
Mamma!
Mamma! Jag har slutat på jobbet. Jag säger upp lägenheten.
Om du inte släpper in mig måste jag sova på din tröskel!
Tyst!
Jag gör fattiga riddare.
- Vad har du gjort med håret? - Absolut ingenting.
Jag har lite balsam som hjälper.
OKTOBER 1974
Nej. Inte så.
Du låter den där äckliga karpen få det.
Det finns en vacker guldfisk här.
Titta.
- Fasen. - Jeanie.
Jeanie?
Jean.
- Sluta. Vem är det här? - Jean.
Arun. Jag…
Vi var på väg att gå.
Det här är min mamma, Gladys May. Och det här är Arun.
Vi jobbade på samma labb.
- Vilka labb? - Han jobbade inte med det, mamma.
Trevligt att träffas. Jag har hört mycket om er.
- Vem är det här? - Tabitha.
Tabitha.
Vilket fint namn.
Vi kallar henne Tabby Cat.
Skratta inte.
Hoppas att hon inte får päls.
Hur mår Bob?
Bra. Disträ.
Han jobbar med det senaste. Det är skönt att ha honom tillbaka.
Åker han inte till Oldham?
Vet du inte det? De la ner tre månader efter att du slutade.
Patrick höll med om det.
Jag trodde att han hade skrivit till dig. Men Bob är väl sån.
Tack Gud, för maten och vår familj. Vi tänker på de som inte har mat
och de som har mat men ingen att dela den med. Amen.
Hej. Jag letar efter Bob.
Jaha. Köket.
Jean! Hejsan.
Ruth!
- Var är Bob? - Han är där inne.
Jag vill vika en diamant som blir till en blomma.
- Det är inte så… - Jag vet hur.
Får jag prata med dig?
Ja. Fortsätt vika som jag sa, flickor. Matcha sidorna och lägg dem i kuvertet.
Snygga broschyrer betyder allt.
- Ja, pappa. - Ja, pappa.
- Kandiderar du till parlamentet? - Det är just det.
Jag trodde att du skulle ha hört det, eller i alla fall fått en broschyr.
Jag har tänkt på annat.
Ja, självklart.
Jag har ändå ingen chans.
Eller, en liten chans.
Cambridge behöver en ledamot och saker förändras.
Lägg inte ansvaret på mig.
Vad då?
Kershaw's. Ni slutade på grund av mig.
Det fungerade inte.
Så vi…
Jag bestämde mig för att gå vidare.
Jag bestämde mig för att sluta.
Jag har alltid älskat politik, det vet du.
- Chansen att hamna i parlamentet… - Du gav upp.
Nej. Vi lämnade det till nån annan. Det är så vetenskap fungerar, Jean.
Min mamma är sjuk och jag älskar henne.
Jag hade inget val.
Var inte fånig.
Självklart hade du ett val.
Vi var så nära.
Tänk att du gav upp.
Ja, men…du gav upp först, Jeanie.
Du.
Vad är det där?
Tänker du gå tillbaka till det när vi är klara här?
Det finns inget att gå tillbaka till.
Jag går bara igenom anteckningar och försöker förstå saker.
Lova att du inte går tillbaka, Jean.
Stadga dig.
Skaffa egna barn.
Jag kan inte, mamma.
Jag kan inte bli gravid.
Dumheter. Du har inte försökt.
Jag har haft oskyddat sex sedan 1964.
Du har en syndare under ditt tak.
Och du har legat med de här männen…
…för att få barn?
Och för att jag gillar det.
Jaså, du?
Det finns andra som jag, mamma. Överallt.
Jag ville hjälpa dem.
Du har alltid haft mycket kärlek.
Andas.
Gud finner ett sätt.
Sluta. Andas in först, mamma.
- Du har blod runt munnen. - Har jag?
Ska jag hjälpa dig i säng?
Det är märkligt.
När man ser tillbaka på ett liv…
…ser man mest sina misslyckanden.
Du har inte misslyckats.
Allt man borde ha gjort…
…men inte gjorde.
Mamma.
Men det finns en sak…
…man inte kan se nåt misslyckande i.
Och det är ens barn.
För…
…de är alltid vackra.
Jag älskar dig, Jeanie.
Jag älskar dig också, mamma.
God morgon.
Tack för att du kom. Hon hade älskat att ha dig här.
- Jag beklagar förlusten. - Patrick.
- Jag hoppas att det går bra. Bob sa det. - Är Bob också här?
Han sa att du inte vill ha honom här, men kanske mig.
Jag var inte säker, men Muriel övertalade mig.
Tack för att ni kom.
- Tack. - God morgon.
Varsågoda.
Vilken märklig begravning. De flesta ser mig som djävulen själv.
De hatar mig fortfarande. Allihop.
De är så tröttsamma.
Min mamma var många saker.
Men hon var inte tröttsam. Ändå hade hon så många tröttsamma vänner.
Då hade hon tur som hade en intressant dotter.
Jag kan inte prata om henne.
Då kan vi prata om andra saker, eller så kan du prata med nån annan.
Jag tror att vi gjorde ett misstag.
Stimuleringen.
Vi skapade falska cykler för kvinnorna, och arbetat mot deras naturliga rytm.
Eliminerar vi det och har säkra kemikalier kan vi…
Vi kanske ska ta det en annan dag.
Det är en intressant tanke.
- Det är värt ett försök. - Patrick.
Jag har en rond till i mig, Jean också. Och du är outtröttlig, Muriel.
Frågan är bara…
Om vi kan använda deras cykel håller vi det konstant.
Vad gör du annars? Valet blev ju ingen framgång.
Röstade du på mig?
Dina lösningar är otroliga.
Dina processer är bäst i världen. Patricks operationer är lysande.
- Tona ner överdrifterna. - Men vi lägger oss i för mycket.
Vi låter kvinnorna odla äggen själva, om det går.
Tar vi bort hormoner som stör fertiliteten och återför menscykeln till det normala
eliminerar vi en stor risk, och självklart röstade jag på dig.
Jag behöver ta ut ägg mellan 24 och 26 timmar efter LH-ökningen.
En sån precision utan medicin…
Det skulle kräva urinanalyser var tredje timme för att upptäcka LH-ökningen.
Och ändå skulle vi bara kunna producera ett embryo per kvinna.
Det skulle minska våra chanser.
Men ett bra embryo vore bättre än 15 dåliga.
Vi får bevaka ägget tills det befruktats, återföra det, och sen…
Det skulle kräva otrolig precision i varje steg på vägen.
Ingen av oss skulle få sova.
Patrick, när kommer de att tvinga dig i pension?
Juli 1978.
Bara tre års sömnbrist. Klarar du det, Muriel?
Det är en bra idé.
Allt förändras.
UR FUNKTION
Jaha, då är nog alla här.
Ni kommer att övervakas varje dag.
Det innebär att ni måste flytta till Oldham.
Ni måste vara noga med vad ni äter och dricker.
Och när ni är i rätt fas i er cykel
tar vi ut äggen och ser vad vi kan göra.
Hur vet ni det? Jag är inte så regelbunden.
Vi kontrollerar er urin.
På det här bordet finns allt ni behöver.
Använd burkarna varje gång ni kissar, sen hämtar vi dem och analyserar dem.
- Tack, Sandra. - Tack.
Det är inte lätt, jag vet.
Ni riskerar att journalister får reda på vilka ni är
och hänger ut er i tidningarna.
Vi vet det, vi ser det. Och vi är tacksamma.
Några av de andra som kom hit kallade sig själva "äggklubben".
Jag tyckte att det var fint.
Det har varit kvinnor här före er. Och det kommer kvinnor efter er.
- Med hoppet som motor. - Tack.
Men även om det inte blir bättre för dem, så vet de
att vore det inte för er skulle inget av detta vara möjligt för dem som kommer sen.
Jag blev nog nervös och drack mer te än vanligt.
Du fyllde den nästan.
Har dr Ruth Hinton bokat in det här?
Ja.
Och era äggledare är blockerade?
Ja, sir.
Och de opererade men de kunde inte fixa dem.
Ni är 29, mrs Brown.
Ja, sir. Jag har försökt få barn i tio år.
Ni är utmärkta kandidater båda två.
Men jag måste undersöka er laparoskopiskt under narkos, mrs Brown.
Jag vill undersöka era äggstockar för att se skadorna.
Mr Brown, jag behöver ett prov av er sädesvätska producerad via masturbation
efter några dagar av sexuell avhållsamhet.
Mitt jobb blir lättare än hennes.
Vad har vi för chans?
Vi har flera hinder att ta oss förbi innan jag kan svara på det.
Hur är det med…
…missbildningar?
Förlåt, men man läser ju i tidningen…
Jag förstår. Vi läser samma tidningar.
Risken för missbildningar är inte större än annars.
Ni kommer att övervakas, och ser vi problem kommer ni att informeras.
Tack så mycket.
Tack!
Det är där vi vill ha henne.
En del sammanväxningar runt äggstockarna.
Ja, mr Webster.
Jäklar.
Bara tre små äggblåsor.
Inga äggblåsor som är mogna.
Vänster äggstock…
En bra. Interntelefonen.
På.
Bob, en bra äggblåsa i vänster äggstock.
Mogen. Två centimeter i diameter, skulle jag säga. Inte lätt att komma åt.
- Jag är redo. - Bra.
Okej, sug.
Och på.
Försiktigt, försiktigt.
Stäng av.
Tack, föreståndarinnan.
Gå.
Interntelefon.
Jag har det, jag har det!
Patrick, ett utmärkt ägg.
6748/1.
Stig på.
Är du ensam?
Ja. Jag förbereder bara.
Bra. Jag har redan tagit av trosorna.
Be mig inte att ta på mig en skjorta och våga inte be Muriel komma.
Jag gillar henne nu, men…ändå.
Kan jag få…
Är det möjligt för mig att få…
Nej.
Tänk om… Vad…
Och om det här fungerar?
Enligt min åsikt är din endometrios väldigt allvarlig.
Jag kan försöka ta bort lite av det, men…
Jag är rädd att vetenskapen inte är redo för dig än.
Jag kan försöka lindra smärtan. Det måste vara smärtsamt.
Nej. Tack.
Vad sägs om en drink?
Det är knappt frukostdags.
Jag tar en apelsinjuice, men du borde ta något starkare.
Jag tar gärna en drink.
- Pratade Bob med dig om mig? - Nej.
Men han visste. Du visste.
Muriel visste nog.
Vi har jobbat ihop i åtta år. Det är mycket lite vi inte vet om varandra.
Det finns säkert saker du vet om mig som jag tror är privata.
Jag tjänstgjorde i flottan i kriget.
Skeppsläkare.
Jag var förstås ung, men duglig.
Och jag hade otur. Vårt skepp torpederades.
Jag lyckades simma till livbåten
och vi drog upp alla vi kunde ur vattnet.
Skeppsläkare är en sak.
Chefsläkare på en livbåt full av döende män…
Jag måste bestämma vem som skulle behandlas och inte.
Begränsat förråd av morfin. Begränsat förråd av allt, ärligt talat.
Jag såg män i ögonen…
…och fattade beslut baserat på mycket lite bevis
om huruvida de skulle kunna överleva.
Jag är helt säker på att några jag dömde till döden…
…hade kunnat överleva.
Jag kan inte föreställa mig.
Förlåt mig. Du behöver inte…
…känna till det, men jag menar bara att det jag ogillar mest i det här jobbet
är att bestämma vem som får hjälp och vem som inte får det.
Hundratals brev. Jag vet att du också får dem.
Kvinnor som bönar om möjligheten att vara med i vårt program.
Man läser igenom vad de skrivit och man känner det.
Man känner deras blickar i bakhuvudet.
Vi ser oss som den stora möjligheten.
Vi kan göra de infertila fertila.
Men det finns ändå så många kvinnor som vi inte…
Som vi inte kan hjälpa.
Och jag kan inte låta bli att tänka att för dem
är vår existens bara ytterligare en källa till smärta.
Vi kvinnor antar att vi kan få barn.
Vi har fått höra det.
Det finns en biologisk och social förväntning.
Inget kan göra smärtan av den frånvaron värre.
Men vi har möjligheten att lindra den.
Och ja.
Jag säger det som nån som livbåten inte kan hjälpa.
12 NOVEMBER 1977
Patrick. Kan du vara tillgänglig för att sätta in embryot i kväll?
Fyra celler.
Vad då för födelsedagsmiddag?
Det är väl din frus namn?
Vet du vad min fru heter, då?
Då borde jag tydligen ha varit mer uppmärksam.
Säg att vi missade efterrätten.
Jag ska säga att vi missade efterrätten och en ökänd ostbricka.
Hur kan ni arbeta här?
Vi har piffat till det, du skulle ha sett det innan.
Det var hemskt. Nu har vi åtminstone glas i fönstren.
Jag lyckades hitta lite kex.
God kväll. Hoppas att vi inte har stört er kväll.
Det är roligt att vara här.
Är det chokladkex?
Vilken lyx.
Åtta vackra celler.
- Vi förbereder mrs Brown. - Jag förbereder salen.
Kanyl, 2,2 millimeter.
Om du vill lägga dig på britsen
och lägga benen i benstöden, tack.
6748/1.
6748/1. Lesley Brown.
Ja. Nu blir bra.
Inget kvar.
Mår du bra?
Jag tror jag känner mig gravid.
Betyder det att jag är knäpp?
Inte knäpp, kanske.
Bra jobbat.
Det blir värre, med pressen. De vet att vi är nära.
Vi måste skydda Lesley.
Vi har skyddat allihop.
Vet du vad kvinnorna har gått igenom?
Tidningarna betalar 5 000 pund för namn och adress till våra patienter.
Ytterligare 5 000 om nån av dem blir en story.
Vi kan bli rika. Jag har alla deras namn och adresser.
Det är bara patienter för dig, men det är folks liv det handlar om.
Rachel, Kathy, Gail, Trisha.
Harriet, Jan, Gracie, Nicola, Julie, Viv.
Polly, Marie, Violet, Sally, Lauren, Liz.
Jo, Christina.
- Mel. - Du vet vad de heter.
Alla i äggklubben?
Ja.
Jag är vetenskapsman.
Jag misslyckas varje dag i hopp om att lyckas en gång på 20 år.
De är en siffra, annars skulle de dra ner mig med dem.
Du är en märklig man.
Den märkligaste jag träffat.
25 JULI 1978
God morgon.
Goda nyheter. Fostrets huvud har en diameter på 9,6 cm.
Lecitin-sfingomyelin-förhållandet är 3,9 till 1.
Det är en skala där vi mäter barnets förmåga att andas vid födseln.
Vanligtvis är det 2 till 1, så 3,9 till 1 är en bra siffra.
Så ni tror att hon är redo att komma ut?
Ja. Toxemin du har lidit av är ett orosmoment för mig
och jag tror att vi måste få ut barnet snart.
Vilket innebär ett beslut mellan att sätta igång förlossningen och ett kejsarsnitt.
Mr Steptoe, vi förstår bara hälften av det ni säger
men vi litar på det beslut ni anser vara rätt.
Ni håller nog med om att det vore lättare om vi slipper ett stort pressuppbåd.
Självklart.
Ta emot era vanliga besökare idag.
Säg ingenting.
Vid nio ikväll åker du hem, John. Vi tar hit dig i hemlighet sen.
Klockan 23 opererar vi.
Och vid midnatt får ni ert barn.
Hur låter det?
Det låter helt fantastiskt.
Kan ni bekräfta att det är Lesley Brown?
Foto, mr och mrs Frankenstein?
Dr Frankenstein!
- Hitåt, miss Purdy. - Hitåt, dr Edwards!
Doktorn! Dr Edwards!
- Jag är redo, mr Steptoe. - Tack, Muriel.
Jag gör ett vertikalt snitt.
Släpp mig!
Journalist. Han låtsades vara rörmokare.
Släpp mig! Släpp!
Inte långt kvar nu.
Jag ska nu lägga ett snitt i nedre delen av livmodern.
Då så, sug.
Hör du det där?
Va? Hör du det där?
FLICKA - BROWN
Jean, kom hit.
Är det mitt barn?
Ja, det är det.
Tack!
Hon är här.
Ja.
Det är enkelt!
Nu när Jean är här borde vi hålla tal.
- Ja! Patrick, tal? - Patrick.
- Nej. - Några ord.
Kom nu.
- Kom igen. Jean, ett tal. - Inte en chans.
Okej. Jag ska hålla ett tal.
Ja, självklart.
- Ja. Först vill jag tacka… - Nej, det vill du inte.
Sluta, Patrick. Utan er alla…
- Hade du varit parlamentsledamot. - Ja.
Jättekul.
Föreståndarinnan!
I tre dagar…
…växte den där lilla flickan i vår lösning.
Hon placerades i sin mamma med otrolig skicklighet.
Hon slingrade sig ut ur sitt membran och växte fantastiskt fint.
Vi har gjort nåt alldeles häpnadsväckande.
Vi gjorde det för att det var nödvändigt.
Det har varit ett privilegium att arbeta med er.
Att uppoffra med er.
Att skapa med er.
Kom ihåg det här ögonblicket.
Jag kommer aldrig att vara en del av nåt så häpnadsväckande igen.
Kom ihåg det, och…
Och vårda det.
För er alla.
- För oss alla. - För oss alla.
Vad händer nu, då?
Vi gör om alltihop.
Paret Brown har bett oss ge barnet ett mellannamn.
- Jag tänkte på Joy. - Det är underbart!
Ett bra val?
Ett jättebra val.
Bäste mr Killion.
Jag är starkt engagerad i frågan om plaketten
och namnen på de som arbetade med Louise Brown.
Särskilt vad gäller Jean Purdy.
Hon reste till Oldham med mig under tio års tid
och bidrog lika mycket som vi till projektet.
Jag var biologen, Patrick obstetrikern.
Och Jean…
Man skulle kunna beskriva Jean som…
Utan henne hade inget av det här varit möjligt.
Hon gjorde det outhärdliga uthärdligt.
Så ni förstår, det är ganska enkelt.
Hennes namn måste stå på plaketten.
Bob kämpade outtröttligt för att inkludera Jeans namn
på plaketten utanför Kershaw's.
En ny plakett avtäcktes slutligen år 2015.
Trettio år efter att Jean dött av cancer
vid 39 års ålder.
Som den enda medlemmen i teamet fortfarande i livet
mottog Bob Edwards Nobelpriset år 2010.
Mellan 1969 och 1978 behandlade Bob, Patrick, Muriel och Jean 282 kvinnor.
Det resulterade i fem graviditeter och två lyckade födslar, Louise och Alastair.
Sen Louise Joy Browns födelse
har mer än 12 miljoner IVF-bebisar fötts i hela världen.
Den här filmen är tillägnad alla som gjorde den glädjen möjlig.
Undertexter: Tilda Appelberg