Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫מספיק, לא לריב!‬ ‫-בלי שטויות. אנחנו נוסעים!‬
‫תפסיק, זה של אחיך. קדימה.‬ ‫-אנחנו נאחר.‬
‫אתה מיוזע לגמרי, ועוד לא יצאנו.‬ ‫-תיכנס לאוטו.‬
‫בן…‬ ‫-אנחנו נאחר שוב.‬
‫הם בסדר שם, אימא?‬
‫אתה בטוח שלא שכחנו כלום?‬ ‫בן, הגב שלך מיוזע לגמרי.‬
‫אני לא מפסיקה לחשוב על המדף ההוא, מותק.‬
‫הוא יהיה מושלם למטבח.‬
‫מתוקה, שיפצנו את המטבח לפני שלושה חודשים.‬
‫בסדר. אז לחדר השינה.‬
‫גם זה מתאים. מה דעתך?‬
‫לדעתי יש לך יותר מדי זמן פנוי.‬
‫אימא!‬
‫היי, ג'מה!‬
‫כיף לכם, אתם לא צריכים להתמודד עם זה!‬
‫אלוהים! הם כל כך שובבים!‬
‫קדימה.‬ ‫-בואי נלך.‬
‫פנימה.‬
‫כולם לשבת בשקט, בסדר?‬
‫אין בשר?‬
‫זה טעים.‬
‫אורז ורוטב סויה, רואה?‬ ‫-מספיק.‬
‫זה הרבה.‬
‫טעים?‬
‫ממש טעים!‬
‫מותק?‬
‫מותק.‬
‫היי. על מה את מסתכלת?‬
‫אדוני, אתה רוצה קצת ספגטי? הכנתי הרבה.‬
‫מה?‬ ‫-אדיר, עוד אוכל!‬
‫היי! תגיד תודה!‬
‫תודה.‬
‫אדוני, אתה באמת ישן כאן?‬
‫למה, אסור?‬
‫בבקשה, אל תזמינו משטרה. נלך.‬
‫לא!‬
‫פשוט חשבתי שאולי לא נוח לכם כאן.‬
‫לא, מעולה כאן.‬
‫יש הרבה רוח. נעים וקריר.‬
‫מיזוג אוויר חינם?‬
‫כן.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫אני קיד, וזה סבא.‬
‫היי, קיד. היי, סבא.‬ ‫-מה שלומך?‬
‫אני ג'מה, וזה בעלי אלן.‬
‫היי, אבא אלן!‬
‫היי, אימא ג'מה!‬
‫גלידה.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫סבא, קיד ממש חמוד.‬
‫הוא גם מקסים ומנומס.‬
‫הוא ילד ממש טוב.‬
‫אין לנו הרבה,‬ ‫אבל אני משתדל לחנך אותו כמו שצריך.‬
‫אני לא רוצה‬ ‫שהוא יהיה כמו ילדים אחרים ברחוב.‬
‫טוב, סבא,‬
‫אני מקווה שלא תיעלב,‬
‫אבל מאחר שאמרת לנו שההורים של קיד נפטרו…‬
‫אולי אנחנו נוכל…‬
‫נוכל לאמץ אותו?‬
‫לאמץ?‬
‫אין לכם ילדים משלכם?‬
‫לא הצלחנו להיכנס להיריון. ניסינו הכול.‬
‫באמת?‬
‫סבא, אנחנו יודעים שזו החלטה לא קלה.‬
‫אבל אנחנו אנשים טובים.‬
‫אנחנו נטפל היטב בנכד שלך.‬
‫נעניק לו חיים טובים.‬
‫סבא! הגלידה הזאת טעימה.‬
‫תודה, אימא ג'מה. תודה גם לך, אבא אלן.‬
‫בסדר. אני הולך.‬
‫תשמור על עצמך.‬
‫סבא.‬
‫מה זה?‬
‫אתה משלם לי על הנכד שלי?‬
‫לא, סבא. אני רק רוצה לעזור לך.‬
‫כדי שתוכל לפתוח דף חדש.‬
‫תודה. אבל אתה לא חייב…‬ ‫-סבא.‬
‫קח את זה.‬
‫תודה.‬
‫סבא! לאן אתה הולך, סבא?‬ ‫-קיד!‬
‫קיד, חכה!‬ ‫-סבא!‬
‫סבא!‬ ‫-קיד.‬
‫קיד!‬
‫סבא, לאן אתה הולך?‬
‫סבא, אל תעזוב אותי!‬
‫אני אוהב אותך, סבא!‬
‫סבא, אל תעזוב אותי!‬
‫אני אוהב אותך, סבא!‬
‫סבא!‬
‫בבקשה, נכד שלי. די…‬ ‫-סבא!‬
‫די.‬ ‫-בוא.‬
‫די.‬ ‫-אני אוהב אותך, סבא!‬
‫די.‬ ‫-סבא!‬
‫סבא!‬
‫סבא, אל תעזוב אותי! סבא! אני אוהב אותך!‬
‫סבא!‬
‫בוא ניכנס, בסדר?‬ ‫-סבא!‬
‫בוא.‬ ‫-סבא!‬
‫קדימה. בבקשה, בוא ניכנס, בסדר?‬ ‫-סבא!‬
‫סבא!‬ ‫-תיכנס.‬
‫קיד…‬ ‫-קדימה.‬
‫קיד, בוא.‬ ‫-סבא!‬
‫קיד, בוא ניכנס.‬ ‫-סבא!‬
‫סבא! איפה אתה, סבא?‬
‫תעזור לי, סבא! סבא!‬
‫השגת הרבה?‬
‫ברור!‬
‫מהר! שלא יתפסו אותנו!‬
‫סבא, כמה יש במעטפה?‬
‫ראיתי שהוא נתן לך משהו קודם.‬
‫אתה חד הבחנה, מה? וגם חטטן. בוא נזוז.‬
‫- לולו והילד -‬
‫בסדר. אני אתן לך חמש.‬
‫מה? "חמש" בחלומות שלך! זה שווה הרבה יותר.‬
‫נסגור על עשר.‬
‫עשר? תמכור את זה למישהו אחר, סבא'לה.‬
‫קח את זה, טאבה. אבל לא בחמש.‬
‫אני מפסיד כאן!‬
‫שש.‬
‫בחייך. תשע.‬
‫תשע?‬
‫אני יכול לעלות לשבע, לא יותר.‬
‫הם עתיקים, סבא'לה. בקרוב יצאו דגמים חדשים.‬
‫שוב אתה והדגמים שלך.‬
‫כמה תקבל עליהם? פי שניים, פי שלושה?‬
‫שבע וחצי, הצעה אחרונה!‬
‫מה עכשיו, סבא'לה? תראה, יש לי עוד לקוח.‬
‫הוא שוטר!‬
‫בסדר. אתה מניאק, טאבה!‬
‫"שוטר" בתחת שלי. הוא נראה לי יותר כמו גנב.‬
‫נו כבר! תשלם לי!‬ ‫-בסדר.‬
‫בוא, קח את זה!‬
‫הנה. 7,500, סבא'לה.‬
‫קח.‬
‫שבע וחצי.‬
‫יופי. קיד, בוא נלך!‬
‫היי, קיד! מה אתה עושה?‬
‫ראיתי אותך! תחזיר את זה למקום!‬
‫אתה מנסה לגנוב ממני?‬
‫אני לוקח את זה, מר טאבה. תודה!‬
‫ביי!‬ ‫-היי! מה… לעזאזל!‬
‫השתגעת?‬
‫אתה גונב מטאבה?‬
‫בפעם הבאה הוא יסרב לקנות מאיתנו!‬
‫לא נורא, סבא. הוא קמצן.‬
‫ואמרתי לו יפה "תודה".‬
‫בוא נלך!‬
‫לא, זה גדול מדי.‬ ‫-כן, גדול מדי.‬
‫אלה. כן, אלה!‬
‫הם ממש יפים, סבא.‬
‫קצת קצרים, לא?‬
‫סבא, זה!‬
‫זה ייראה טוב עליך, נכון?‬
‫אתה מצפה שאני אלבש ז'קט בחום הזה?‬
‫אתה לא רוצה, סבא? בחייך, אתה תיראה מגניב!‬
‫כמו רובין פדיליה. הילד הרע.‬
‫חתיך!‬ ‫-רובין פדיליה? לא, אני אף-פי-ג'יי! ככה!‬
‫רואה?‬
‫בחייך, סבא. תמדוד את זה.‬ ‫-תחזיר את זה למקום.‬
‫זה מסריח! הריח יידבק אלינו.‬
‫סבא, אני חושב שהסירחון בא ממך!‬
‫מה אתה… חוצפן!‬
‫בסדר, מספיק!‬ ‫-אתה מסריח!‬
‫זה. טוב, קדימה!‬
‫לא!‬ ‫-אוף, מעצבן!‬
‫אתה כזה לוזר!‬
‫אין עוד ניסיונות, סבא?‬ ‫-אין עוד.‬
‫תנסי!‬
‫נשאר לי עוד אחד.‬
‫אתה גרוע. אפילו הילדה הזאת ניצחה אותך.‬
‫היי!‬ ‫-אלוהים!‬
‫אל תשכחי את הפרס שלך!‬
‫מה זה היה?‬ ‫-בואי.‬
‫איפה למדת את זה?‬
‫תקשיב לי טוב,‬
‫אל תעשה את זה שוב.‬
‫וגם אל תקלל.‬
‫אם תעשה את זה שוב, אני אעזוב אותך על אמת.‬
‫מובן?‬ ‫-כן.‬
‫קיד, אפילו שאנחנו עניים‬ ‫ואנחנו כל הזמן צריכים לחפש ממה לחיות,‬
‫אני רוצה שתפגין כבוד למבוגרים ממך.‬
‫אתה יכול לעשות את זה?‬ ‫-כן, סבא. סליחה, סבא.‬
‫זה בסדר. רק אל תעשה את זה שוב.‬
‫בסדר? טוב, בוא נלך. קדימה.‬
‫תודה, אדוני!‬ ‫-בסדר, תודה!‬
‫- סטאר סיטי -‬
‫היי! רגע! חכה לי.‬
‫זה מפחיד, נכון?‬
‫נראה לי שזה מפחיד.‬ ‫-זה מפחיד?‬
‫תראה! בלי ידיים!‬
‫סבא, בוא!‬
‫היי, חכה!‬ ‫-לשם!‬
‫המתקן הזה פנוי, קדימה!‬ ‫-זה?‬
‫זה!‬ ‫-היי! לאט!‬
‫זה?‬ ‫-קדימה!‬
‫לא, לשם! למעלה!‬
‫איפה, סבא?‬
‫הנה! באמצע.‬
‫בסדר, אתה ראשון, סבא!‬ ‫-לא, אתה ראשון!‬
‫זה ממש מפחיד!‬ ‫-תעשה לי מקום!‬
‫אתה אשם בזה, סבא.‬ ‫אני רציתי לרכוב על סוסון הים!‬
‫קדימה!‬
‫סבא!‬
‫מה עכשיו, סבא?‬
‫היי!‬
‫היי, רציתי להתנגש בסבא!‬
‫לא…‬
‫- לאורך השנים‬ ‫קני רוג'רס -‬
‫"תמיד היית לצידי‬
‫"תמיד אהבתי רק אותך‬
‫"אני נשבע, עברנו כבר הכול‬
‫"אין שום דבר שלא עשינו‬
‫"אין שום דבר ששנינו לא יכולים לעשות‬
‫"לאורך השנים…"‬
‫היי! מה אתה עושה?‬
‫רק שלוק.‬
‫רק שלוק?‬
‫מה השלב הבא? סמים? גז מזגנים? סיגריות?‬
‫אתה רוצה לגמור כמו הבטלנים ההם?‬
‫כמו הילדים המסוממים ברחובות?‬
‫גם אנחנו בטלנים, סבא.‬
‫אבל אנחנו בטלנים עשירים.‬
‫בטלנים עשירים? יש דבר כזה?‬
‫זה מה שאנחנו!‬
‫קח, תשתה את זה. הנה.‬
‫קדימה, נעשה לחיים.‬
‫לחיים!‬
‫מתחילים.‬ ‫-מתחילים.‬
‫"לאורך השנים‬ ‫-לאורך השנים‬
‫"מעולם לא אכזבת אותי‬ ‫-מעולם לא אכזבת אותי‬
‫"שינית את חיי‬ ‫-שינית את חיי‬
‫"אין דבר מתוק יותר‬ ‫-אין דבר מתוק יותר‬
‫"ממך‬ ‫-ממך"‬
‫- אין אנד אאוט‬ ‫אכסניה -‬
‫סבא.‬ ‫-מה?‬
‫שותפים לנצח?‬
‫שותפים לנצח!‬
‫סבא, תקנה לי גלידה!‬
‫גלידה?‬
‫אל תשחק אותה חירש.‬
‫אתה מבזבז יותר מדי. ייגמר לנו הכסף.‬
‫אז תמצא לי לקוח חדש.‬
‫היי! דבר יפה!‬
‫"לקוח חדש". עוד יחשבו שאני הסרסור שלך.‬
‫זה נשמע טוב יותר. מה אתה מעדיף?‬
‫קורבן חדש?‬
‫פראייר חדש?‬ ‫-היי!‬
‫מטרה חדשה?‬
‫תסתום!‬
‫תגיד, "תורם חדש". בסדר?‬
‫אהבתי! "תורם חדש"!‬
‫תישאר כאן, בסדר? אני אלך לעשות סיבוב.‬
‫אתה הולך לחפש "תורמים חדשים", סבא?‬
‫אל תצעק את זה!‬
‫תישאר כאן. תקנה לעצמך גלידה.‬
‫רעיון טוב!‬
‫קח.‬
‫תישאר כאן. אני אחזור, בסדר?‬
‫זה יספיק לך.‬
‫אני רוצה גלידה.‬
‫גברתי?‬ ‫-כן?‬
‫אל תשכחי שיש לך תור לגינקולוג ב-15:00.‬
‫בסדר. תודה שהזכרת לי.‬
‫תשלחי לי את הלו"ז שלי להיום?‬
‫כמובן.‬ ‫-אבדוק את זה אחר כך. תודה.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב, גברתי.‬
‫זה טוב.‬
‫טוב, הם באים. מהר, בוא נעשה את זה.‬
‫קר לך?‬
‫אני קופא מקור.‬
‫סבלנות, נכד.‬
‫בסדר. ככה טוב יותר?‬
‫נשתמש בזה בתור כרית.‬
‫בסדר. לך לישון.‬
‫עצור כאן.‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫לארה, תראי.‬
‫להגיד להם לעזוב, גברתי?‬
‫תמשיך לנסוע.‬
‫בסדר, גברתי.‬
‫הם ראו אותנו?‬
‫פשוט תחתמי שם. כן.‬ ‫-תודה.‬
‫זהו זה. תודה.‬ ‫-תודה, גברתי.‬
‫לאט-לאט, שלא תיחנק. לאט.‬
‫אני מצטער, גברתי. לנכד שלי יש תיאבון גדול.‬
‫סבא, הלחם מעולה! ויש גם צ'יפס!‬
‫טעים לך? אני הכנתי את זה.‬
‫בבקשה, תאכל כמה שאתה רוצה.‬
‫תודה רבה.‬
‫ואל תדאגי, ברגע שהנכד שלי יסיים לאכול,‬
‫נעזוב וניתן לך לנוח.‬
‫זה בסדר, אתם יכולים לישון כאן.‬
‫כבר מאוחר. אנחנו לא רוצים שיקרה משהו לקיד.‬
‫חוץ מזה, חדר האורחים פנוי.‬ ‫אתם יכולים להשתמש בו.‬
‫אין זה שאין לך בעל, גברת סנדרה?‬
‫היי! אל תהיה כזה חטטן. תבקש סליחה.‬
‫סליחה.‬
‫זה בסדר. גם אני שואלת את עצמי את זה.‬
‫אני באמת לא יודעת.‬
‫אולי זה בגלל הטראומה‬ ‫בעקבות מה שקרה למשפחה שלי.‬
‫אבל כמו שאמרת, אני מכינה כריכים טעימים.‬
‫אז אולי יום אחד אמצא בעל.‬
‫בטוח שתמצאי. את גם יפה מאוד.‬
‫ואו, אילו מחמאות!‬
‫אולי יהיו לי גם ילדים.‬
‫סבא, קיד הולך לבית הספר?‬
‫בית ספר?‬
‫אני לא הולך לבית הספר. אין לנו כסף.‬
‫אבל היית רוצה?‬
‫באמת?‬
‫בבקשה, סבא, תן לי לעזור לך.‬
‫אם ההורים של קיד לא היו מתים בטרם עת…‬
‫אין לו אף אחד מלבדי.‬
‫אני לא יכול למצוא עבודה בגלל הגיל שלי…‬
‫האמת היא שגם לי אין אף אחד.‬
‫הוריי מתו כשהייתי צעירה.‬ ‫הם היו מכורים לסמים.‬
‫מכורים? יש הרבה כאלה ברחובות.‬
‫נכון, יש הרבה. אל תהיה אחד מהם, בסדר?‬
‫אז גם אני התגלגלתי למערכת, חייתי ברחוב.‬
‫למזלי מישהו אימץ אותי‬ ‫ושלח אותי לבית הספר, אז…‬
‫אלה החיים שלי עכשיו.‬
‫סבא, כולם ישנים. קדימה, בוא נאסוף תרומות.‬
‫סבא, בוא כבר! לפני שמישהו יתעורר! קדימה!‬
‫מהר!‬
‫תן לי את זה!‬
‫טאבה ישלם לנו המון על זה!‬ ‫-איפה…‬
‫סבא, בוא כבר! סבא, קדימה!‬
‫בוא כבר!‬
‫קדימה!‬
‫"…רק אותך‬
‫"אני נשבע, עברנו כבר הכול‬
‫"אין שום דבר שלא עשינו‬
‫"אין שום דבר ששנינו לא יכולים לעשות‬
‫"לאורך השנים…"‬
‫אין שיר אחר?‬
‫"אין דבר מתוק יותר"‬
‫יש עוד שיר?‬
‫"ממך"‬
‫נמאס לי מהשיר הזה.‬
‫תשיר שיר חדש.‬ ‫-אתה מכיר שירים אחרים?‬
‫לא. אבל יש כאן הרבה שירים, רואה?‬
‫אז תבחר אחד ותשיר אותו.‬
‫אני לא יודע לקרוא. תלמד אותי.‬
‫אני נראה לך כמו מורה?‬
‫פשוט תשיר! אתה ממילא רק מלווה אותי.‬
‫מתחילים. קדימה.‬
‫בסדר. נשיר את זה שוב.‬
‫"לאורך השנים‬ ‫-לאורך השנים‬
‫"מעולם לא אכזבת אותי‬ ‫-מעולם לא אכזבת אותי‬
‫"שינית את חיי‬ ‫-שינית את חיי‬
‫"אין דבר מתוק יותר‬ ‫-אין דבר מתוק יותר‬
‫"ממך‬ ‫-ממך‬
‫"לאורך השנים‬ ‫-לאורך השנים‬
‫"מעולם לא פחדתי‬ ‫-מעולם לא פחדתי‬
‫"אהבתי את החיים שלנו‬ ‫-אהבתי את החיים שלנו‬
‫"ואני כל כך שמח שנשארתי‬ ‫-ואני כל כך שמח שנשארתי‬
‫"לצידך‬ ‫-לצידך‬
‫"לאורך השנים‬ ‫-לאורך השנים"‬
‫אתה כבד נורא, סבא.‬
‫אמרתי לך לא לשתות יותר מדי!‬
‫לא קל לגדל איש זקן!‬
‫אתה מרעיש מדי!‬ ‫-ואתה כבד מדי!‬
‫סבא.‬
‫קדימה, סבא. על הכרית, סבא.‬
‫נו, מה לעשות?‬
‫אלה החיים שקיבלתי.‬
‫עני מלידה.‬
‫לא יכולתי ללכת לבית הספר. אומלל עד המוות.‬
‫סבא, על מה אתה מדבר?‬
‫לעזאזל, יש אלוהים בכלל?‬
‫אלוהים. איזה מין אלוהים?‬
‫אם היה לך מצפון,‬ ‫לא היית נותן לזה לקרות לי!‬
‫אני חרוץ, נכון? ונאמן.‬
‫כל שבוע אני הולך לכנסייה בקיאפו.‬
‫היא כמעט כמו בית בשבילי. ומה יצא לי מזה?‬
‫אי פעם ריחמת עליי? לא!‬
‫אז אל תתפלא שאין לי מצפון!‬
‫היי, מספיק להרעיש! לך לישון!‬
‫לך תזדיין!‬
‫תיזהר ממני, אחרת תלך לישון ולא תתעורר!‬
‫סבא, תהיה בשקט. אל תרעיש כל כך.‬
‫אמרת לי לא לקלל.‬
‫אמרת שרע לקלל.‬
‫סליחה, נכד. סליחה.‬
‫סליחה…‬
‫מישהו עוד יתלונן עלינו,‬
‫ואז המשטרה תעצור אותנו.‬
‫ואני כבר עייף.‬
‫סליחה, נכד.‬
‫סליחה…‬
‫נלך לישון.‬
‫בסדר.‬
‫סבא.‬ ‫-כן?‬
‫שותפים לנצח?‬
‫שותפים לנצח.‬
‫סבא.‬ ‫-מה?‬
‫תשתה קצת מים.‬
‫כואב לי הראש.‬
‫כי אתה שותה יותר מדי! אתמול סירבת להפסיק.‬
‫היי, תני לי עוד מרק!‬
‫בסדר, אדוני.‬
‫בבקשה.‬
‫סבא.‬ ‫-כן?‬
‫אני לא אלך לבית הספר?‬
‫אני אמור להיות בכיתה א' עכשיו, נכון?‬
‫כל מה שאפשר ללמוד בבית הספר‬ ‫אפשר ללמוד ברחוב.‬
‫אבל אני אפילו לא יודע לקרוא.‬
‫למה? זה חשוב?‬
‫צריך רק שכל, וכבר יש לך את זה.‬
‫אבל גברת סנדרה‬
‫התעשרה כי היא הלכה לבית הספר.‬
‫לא כל מי שיש לו השכלה מתעשר.‬
‫יש גם עניים משכילים.‬
‫כל מי שמסיים בית ספר גר במלון?‬
‫זו אכסניה. אכסניה זולה.‬
‫יש לך אוכל, נכון?‬
‫יש אנשים שצריכים להתחנן כדי לקבל אוכל.‬
‫אנחנו גונבים.‬
‫קוראים לזה להשתמש בשכל שלנו.‬
‫קיד, מי שלא יודע לחיות ממה שיש לו,‬
‫מת עצוב ורעב בעולם הזה. הבנת?‬
‫יש רק שני סוגים של אנשים בעולם הזה.‬ ‫תזכור את זה, בסדר?‬
‫תחמנים ופראיירים.‬
‫סבא, קח אותי לחוף. רק פעם אחת, סבא.‬
‫כמו החוף הזה.‬
‫אני אשחק בחול, אשחה בים…‬
‫זה סתם בזבוז כסף.‬
‫ברגע שייגמר לנו הכסף,‬ ‫נצטרך לחיות שוב ברחוב.‬
‫אנחנו צריכים לחסוך, ואתה רוצה שנבזבז?‬
‫אנחנו צריכים לעקוץ‬ ‫מישהו עשיר בפעם הבאה, סבא.‬
‫חשבתי שיש לך שכל, סבא.‬
‫אתה מחלק לי פקודות עכשיו?‬
‫לך לישון. אתה מדבר יותר מדי.‬
‫קיד, תישאר כאן, בסדר?‬
‫קח. תקנה לעצמך אוכל אם תהיה רעב.‬
‫אני אלך לחפש תורם.‬
‫בסדר? תקנה לך גלידה.‬
‫אדוני, אני רוצה גלידה. שוקולד, בבקשה.‬
‫היי, חתיך.‬
‫היי.‬ ‫-נזוז?‬
‫קדימה!‬
‫אלוהים!‬ ‫-אלכס!‬
‫אלוהים!‬
‫התעייפת?‬
‫הוא עייף.‬ ‫-התינוק שלי עייף…‬
‫לך לאבא.‬ ‫-בסדר. הנה.‬
‫קיד?‬
‫סליחה. הייתי כאן עם ילד קודם. ראית אותו?‬
‫לא. מצטער.‬
‫הילד בחולצה האדומה?‬
‫לא שמתי לב אליו.‬
‫ילד קטן! הייתי איתו…‬ ‫-לא ראיתי אותו. מצטער.‬
‫קיד!‬
‫אדוני, ראית ילד בגובה כזה? בחולצה אדומה?‬
‫לא. מצטער.‬
‫היי, ראית ילד בחולצה אדומה?‬ ‫בערך בגובה כזה.‬
‫לא ראיתי אף אחד.‬
‫קיד!‬
‫שומר!‬
‫ראית ילד בחולצה אדומה?‬ ‫בגובה כזה. הוא הנכד שלי.‬
‫לא, מצטער. יש כאן הרבה ילדים.‬
‫בסדר, תודה.‬
‫קיד! איפה אתה?‬
‫נהנית בבית הספר היום?‬
‫שנלך לאכול משהו?‬
‫- מרכז החינוך של מנילה‬ ‫מחלקת בתי הספר העירוניים -‬
‫כבר קנית ממני מחשב כזה במחיר הזה.‬
‫תעלה במחיר. זה דגם טוב יותר.‬
‫אני לא יכול לעלות במחיר, סבא'לה.‬
‫אני לא ארוויח.‬ ‫כמה נראה לך שאני יכול לקחת עליו?‬
‫כמה? תראה, הוא חדש לגמרי.‬
‫הוא ישן, סבא'לה.‬
‫אבל אתה לא מבין בזה, אז פשוט גנבת אותו.‬
‫אתה רוצה להגיד את זה חזק יותר?‬ ‫יכניסו אותנו לכלא בגללך!‬
‫אל תקשקש ותגיד לי שהוא ישן.‬
‫כמה תיתן לי עליו?‬
‫שמונת אלפים.‬
‫בן ז… רק 8,000 למחשב נייד?‬
‫אני משלם פה שכר דירה, סבא'לה.‬
‫לך אין הוצאות. אתה משלם רק על קיד.‬
‫חתיכת מניאק. אם תדבר ככה שוב,‬ ‫לא אמכור לך כלום יותר.‬
‫היי! קיד!‬
‫אתה שוב גונב ממני?‬
‫לא. אני רק מסתכל, מר טאבה.‬
‫כן, בטח.‬
‫היי, קיד. אני אתן לך משהו.‬
‫הנה! זה בשבילך. אל תיקח שום דבר אחר, הבנת?‬
‫היי. מה אומרים?‬
‫תודה, מר טאבה.‬
‫אז סגרנו על 8,000?‬
‫בסדר, 8,000.‬ ‫תוסיף גם את המצלמה הישנה הזאת.‬
‫בסדר. עשינו עסק.‬
‫קח, 8,000.‬
‫בסדר.‬
‫מה?‬
‫ואני אקח גם את זה עם המצלמה.‬
‫בסדר?‬ ‫-היי!‬
‫די, אל תהיה קמצן.‬ ‫-אני מפסיד כאן, סבא'לה!‬
‫מר טאבה, אני לוקח גם את זה. תודה!‬
‫אלוהים! שניהם כאלה מעצבנים!‬
‫קדימה! תתכונן! המרוץ התחיל!‬
‫קדימה! ההימורים נפתחו!‬
‫היי! 20!‬ ‫-בסדר!‬
‫תחזית!‬
‫הראשון והשני! קוראים לזה "תחזית"!‬
‫מי ישלם?‬ ‫-ראיתי את זה במרוץ בטלוויזיה! קדימה!‬
‫קדימה, תשלם!‬ ‫-קדימה!‬
‫זה זז כל כך לאט!‬
‫כל כך לאט!‬ ‫-קדימה! אני עוקף אותך!‬
‫עוד אחת. שלוש הקפות!‬
‫איך זה עובד?‬ ‫-סבא, למה קנית את זה?‬
‫בוא נצטלם.‬
‫אם תיעלם שוב, תהיה לי תמונה להראות לאנשים.‬
‫יכולנו ללכת לתא צילום וזהו, סבא.‬
‫אה, נכון.‬
‫נכון?‬ ‫-לא חשוב. כבר יש לנו מצלמה.‬
‫ממילא קיבלנו אותה מטאבה בחינם.‬
‫יכולנו פשוט לגנוב מצלמה.‬
‫תמיד יש לך משהו לומר!‬
‫בוא פשוט נצטלם. נבקש מהבחור הזה לעזור לנו.‬
‫מה אתה עושה, סבא?‬ ‫-חבר!‬
‫תוכל לצלם אותנו, בבקשה?‬
‫את שנינו.‬ ‫-בטח.‬
‫בסדר. תודה.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫הנה. תלחץ על הכפתור. בסדר.‬
‫בסדר. אחת, שתיים, שלוש!‬
‫תראה כמה הוא שמח, ג'ון!‬
‫הוא ילד טוב. והוא גם חכם מאוד, סבא.‬
‫נכון.‬
‫הוא באמת חכם. וגם קצת שובב לפעמים.‬
‫אבל הוא ילד ממש טוב.‬
‫סבא…‬
‫נוכל לאמץ את קיד?‬
‫לאמץ?‬
‫כן, סבא. למעשה…‬
‫אנחנו זוג.‬
‫ואנחנו יחד כבר הרבה זמן.‬
‫רצינו להקים משפחה במשך זמן רב, אבל…‬
‫אז אם תסכים, נגדל את קיד במקומך.‬
‫ואל תדאג, אני אטפל במסמכי האימוץ.‬
‫סבא, אני יודע שאנחנו לא זוג רגיל.‬
‫שנינו גברים.‬
‫אבל אנחנו מבטיחים שנדאג לקיד‬ ‫ונאהב אותו כאילו הוא שלנו.‬
‫אני יודע שאתם אנשים טובים‬ ‫ושתוכלו להעניק לו חיים טובים.‬
‫זה קצת קשה לי, אבל אני יודע ש…‬
‫לנכד שלי יהיה טוב איתכם.‬
‫תודה רבה, סבא.‬ ‫-תודה.‬
‫לא תתחרט על זה. אנחנו מבטיחים.‬
‫אל תבינו את זה לא נכון,‬
‫אבל אני צריך קצת עזרה‬
‫כדי לפתוח דף חדש כשאחזור הביתה.‬
‫כמובן, אין בעיה.‬
‫כן?‬
‫זה יותר מדי.‬
‫ואם תצטרך עוד עזרה,‬
‫אל תהסס לפנות אלינו.‬
‫ותוכל לבקר את הילד מתי שתרצה.‬
‫בסדר.‬
‫תודה רבה.‬
‫אפקיד את הנכד שלי בידיכם.‬
‫סבא!‬ ‫-ואו, השגת הרבה!‬
‫זכינו בכל הקופה, סבא. הם עשירים!‬
‫הם מפוצצים בכסף, יש להם המון דברים!‬ ‫-קדימה! מהר!‬
‫בוא ניקח את הכלב. הוא חמוד!‬ ‫-לא. זה עוד פה להאכיל!‬
‫עוד יאשימו אותנו בחטיפה!‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-היי! מה אתם עושים?‬
‫רוץ!‬ ‫-גנבים!‬
‫הצילו! שודדים אותנו!‬ ‫-אלוהים! מותק, מהר! אלוהים!‬
‫קדימה!‬
‫קיד! עזוב את זה! קדימה!‬
‫קיד!‬
‫-עצרו! גנבים!‬
‫קיד!‬ ‫-היי!‬
‫מה קרה? מה קרה לילד?‬
‫מה קרה?‬ ‫-קיד!‬
‫תזעיקו אמבולנס!‬ ‫-מותק, תזעיק אמבולנס!‬
‫קיד!‬
‫לא! קיד!‬
‫מותק, אני לא יכול…‬ ‫-זה בסדר. אל תדאג.‬
‫שום דבר רע לא יקרה לו.‬
‫הנה הרופאה. קדימה.‬
‫קיבלנו את תוצאות הסריקה וצילום הרנטגן.‬
‫למרבה המזל, לילד אין דימום פנימי.‬
‫איזו הקלה.‬
‫ואין שום שבר, אז נוכל לשחרר אותו מחר.‬
‫איך הוא נדרס?‬
‫אתם רוצים שאגיש דוח למשטרה?‬
‫אין צורך. כבר הגענו להסכם עם הנהג.‬
‫תודה.‬
‫בסדר. אם תצטרכו משהו,‬ ‫אתם יודעים איפה למצוא אותי.‬
‫כן.‬ ‫-אני אלך בינתיים.‬
‫כן. תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫בטח.‬
‫מותק? מותק!‬
‫אלוהים.‬
‫איך יכולת?‬
‫אז אתה מנצל את הילד הזה?‬
‫למה? בשביל כסף?‬
‫פשוט קח את זה!‬
‫די, מותק. מספיק!‬
‫אתה יכול לשמור את כל מה שגנבת.‬
‫אבל אל תתקרב שוב אלינו או לילד.‬
‫מובן?‬
‫מה יקרה לקיד?‬
‫אם לא תעזוב, אוודא שתיכנס לכלא!‬
‫מותק, היית קשוח מדי.‬
‫זה בסדר. זה רק כסף.‬
‫סבא? סבא!‬
‫סבא!‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫איך יצאת?‬
‫תחזור פנימה. אתה עדיין פצוע. כולך חבול.‬
‫לא קרה כלום, סבא. אני בסדר.‬
‫אבל איך יצאת?‬
‫ברחתי מהם. יצאתי מהדלת האחורית.‬
‫ג'ון אמר שעזבת והשארת אותי איתם,‬ ‫אבל לא האמנתי לו.‬
‫ידעתי שלא באמת תעזוב אותי, סבא.‬
‫שותפים לנצח, סבא.‬
‫אני אשתמש ביד השנייה.‬
‫שותפים לנצח!‬
‫קדימה.‬ ‫-בוא נלך.‬
‫הנה.‬
‫זכינו בכל הקופה, סבא!‬ ‫נרוויח כל כך הרבה כסף!‬
‫אתה בטוח שאתה בסדר?‬
‫לא כואב לך בראש או בשום מקום אחר?‬
‫אמרתי לך שאני בסדר, סבא.‬
‫אז כרגיל?‬
‫נלך לפארק השעשועים ואז לקריוקי?‬
‫לא.‬
‫אנחנו יוצאים לחופשה.‬
‫רצית ללכת לחוף, נכון?‬
‫ואו. באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אדיר! יש!‬
‫סבא, אף פעם לא נסענו רחוק כל כך, נכון?‬
‫כן. למה? כבר משעמם לך?‬
‫ממש לא! אני מת על זה.‬
‫אף פעם לא נסענו רחוק כל כך.‬
‫אני רוצה שנעשה את זה שוב, סבא.‬
‫עוד לא הגענו,‬ ‫ואתה כבר רוצה לעשות את זה שוב?‬
‫אני רק מוודא שזה יקרה, סבא.‬
‫לך לישון.‬
‫כשתתעורר, נהיה בחוף.‬
‫לך לישון.‬
‫סבא! הים מדהים!‬
‫אני רוצה לקפוץ למים. בוא!‬
‫זה יותר טוב ממה שראיתי בטלוויזיה!‬
‫בוא!‬ ‫-היי!‬
‫אל תיכנס עמוק מדי, שלא תטבע. היי!‬
‫בוא הנה!‬
‫אתה כבד!‬
‫ככה. אחת, שתיים…‬
‫כן! יפה מאוד! תמשיך!‬
‫אני צריך לנוח קודם.‬
‫תראה!‬
‫השמש שוקעת.‬
‫יפה פה, נכון?‬
‫שקט, אוויר צח…‬
‫היי, מה זה?‬
‫שותפים לנצח!‬ ‫-שותפים לנצח.‬
‫היי! בוא נצטלם, טוב?‬
‫תמונה?‬ ‫-כן.‬
‫זו הזדמנות חד פעמית.‬
‫בסדר. מוכן? אחת, שתיים, שלוש!‬
‫בסדר. בוא נראה.‬
‫בוא נראה.‬
‫נו, באמת! נצטלם שוב, אתה נראה מוזר.‬
‫לא חשוב. זו עדיין תמונה חמודה, רואה?‬
‫אתה יודע, סבא, היית צריך להיות שחקן.‬
‫יש לך כישרון לעורר רחמים אצל הלקוחות שלנו.‬
‫חוצפן! גם לך יש כישרון לזה.‬
‫מה?‬ ‫-כן!‬
‫האמת היא שהייתי שחקן, קיד.‬
‫מה? באמת?‬
‫כן! אפילו הופעתי בסרט‬ ‫עם וילמה סנטוס ונורה אונור.‬
‫באמת הופעת בסרט? אני לא מאמין, סבא!‬
‫נשבע לך! שתיהן רבו עליי!‬
‫מה? אתה מדבר שטויות, סבא. אתה כנראה שיכור.‬
‫חוצפן קטן!‬
‫האמת היא שהייתי ניצב בהרבה סרטים.‬
‫ניצב? מה זה?‬
‫מישהו שנמצא ברקע, שהולך ברחוב.‬
‫אפילו קיבלתי שורה פעם.‬
‫אלוהים, הייתי לחוץ. כל הזמן גמגמתי.‬
‫הבמאי ממש התעצבן עליי.‬
‫אוי, לא!‬ ‫-הפסיקו לשכור אותי לעבודה.‬
‫חבל, סבא. היית יכול להיות מפורסם.‬
‫אין סיכוי. קשה לקרוא תסריטים.‬
‫מה שאנחנו עושים עדיף בהרבה.‬
‫אנחנו שחקנים אמיתיים. שחקנים במציאות.‬
‫וגם השכר טוב יותר!‬
‫סבא, תעביר לי את התיק. יש בתוכו ספר.‬
‫קח. איפה מצאת את זה?‬ ‫-הוצאתי את זה מהזבל.‬
‫הכריכה קרועה. אולי בגלל זה זרקו אותו.‬
‫אבל כל הדפים עדיין שם, רואה?‬
‫אתה מסרב ללמד אותי לקרוא,‬ ‫אז תקריא לי, סבא.‬
‫ללמד אותך? זה קשה. קשה לקרוא!‬
‫השמש מסנוורת אותי!‬
‫קדימה, סבא.‬
‫בסדר.‬ ‫-אתה קורא טוב, נכון?‬
‫כן, בסדר.‬
‫- "לאנס הקטן, עזבת באשמתי. -‬
‫- "סליחה שלא נתתי לך‬ ‫את מה שמגיע לך", אמר המלך. -‬
‫"היה היה פעם מלך רשע.‬
‫"הוא התאכזר לכל…"‬
‫סבא, אל תעבוד עליי.‬
‫איש הזבל אמר שזה ספר באנגלית.‬
‫נכון. אני פשוט מתרגם אותו כדי שתבין.‬
‫אה, בסדר.‬
‫בסדר…‬
‫"היה היה פעם מלך רשע.‬
‫"הוא חי חיים עצובים מאוד.‬
‫"הוא הרגיש שלא נותרה לו תקווה.‬
‫"אבל הכול השתנה‬
‫"כשהנסיך האהוב שלו נכנס לחייו.‬
‫"או אז החל המלך להשתנות."‬
‫שותפים לנצח, בסדר?‬
‫שותפים לנצח.‬
‫היי, השמש שוקעת.‬
‫כן. היא תתחבא בהרים.‬
‫מנוולים!‬
‫כולכם עזבתם אותי.‬
‫למה? כי אני חסר תועלת?‬
‫לכו לעזאזל!‬
‫עדיף שפשוט איעלם! שכולם יקפצו לי!‬
‫אני חסר תועלת? בסדר…‬
‫לעזאזל…‬
‫התעוררת?‬
‫נלך לכנסייה, בסדר?‬ ‫אני מקווה שהכומר יוכל להטביל אותך היום.‬
‫אדוני, מטפחת של ישו.‬
‫בסדר. נלך לכנסייה!‬
‫אדוני, מטפחת של ישו.‬
‫מטפחת של ישו! בואו לקנות!‬
‫בואי לקנות!‬ ‫-מה המחיר?‬
‫עשרים דולר.‬ ‫-ומה המחיר לשלוש?‬
‫שלוש בחמישים. בבקשה, קחי.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫בסדר. קדימה!‬
‫הנכד שלך כל כך חמוד, מריו!‬
‫ברור, הוא דומה לסבא שלו!‬
‫איך קוראים לו?‬
‫קוראים לו…‬ ‫-היי! שמעת?‬
‫דדו ומוימוי הלכו מכות.‬
‫מוימוי מעולה.‬
‫הוא כיסח את דדו כמו הילד מ"קראטה קיד"!‬
‫קיד. קיד!‬
‫היי, קיד.‬ ‫-קוראים לו קיד.‬
‫אתה אוהב את זה?‬
‫הוא נראה בדיוק כמוני, מה?‬ ‫-כן. איזה חתיך.‬
‫קיד.‬
‫אני אגיד את זה רק פעם אחת, אבל תמיד תזכור:‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫תודה שלקחת אותי לחוף הים, סבא.‬
‫לעולם לא אשכח את זה.‬
‫אני אוהב אותך, סבא.‬
‫שותפים לנצח?‬
‫ברור! שותפים לנצח!‬
‫סרטן.‬
‫בהתחלה לא האמנו, כי הוא היה צעיר כל כך.‬
‫הכול התקדם במהירות.‬
‫חצי שנה אחרי האבחנה…‬
‫רד נפטר.‬
‫אילו רק ידעת, סבא…‬
‫קשה כל כך להמשיך לחיות.‬
‫הרגשנו שכבר אין טעם…‬
‫בשום דבר.‬
‫לכן כשראינו אתכם בחוץ ו…‬
‫והכרנו לעומק את קיד…‬
‫הוא ילד טוב מאוד,‬
‫וזה בזכותך, סבא.‬
‫למרות שחייתם ברחוב,‬
‫הקפדת לחנך אותו היטב.‬
‫אם תסכים להפקיד אותו בידינו,‬
‫נאהב אותו מכל הלב.‬
‫אבל לא נחשוב עליו בתור תחליף לבן שלנו…‬
‫אלא בתור…‬
‫בן אמיתי שהתברכנו בו.‬
‫ובבקשה,‬
‫אל תחשוב שננסה להפריד ביניכם.‬
‫זו לא הכוונה שלנו.‬
‫אנחנו מוכנים לעזור גם לך.‬
‫ואם תתגעגע לקיד,‬
‫תוכל לבקר אותו מתי שתרצה.‬
‫אתה תמיד מוזמן.‬
‫סבא!‬
‫סבא! תעזור לי, סבא!‬
‫איפה אתה, סבא? סבא!‬
‫סבא! תעזור לי, סבא.‬
‫סבא!‬
‫היי, סבא! תעזור לי, סבא.‬
‫סבא, אני רואה שאתה מתרגש‬ ‫ללכת לקריוקי אחר כך.‬
‫התלבשת יפה.‬
‫סבא, תעזור לי. תראה, השער נעול.‬
‫קיד.‬
‫הם אנשים טובים.‬
‫ויראי שמיים.‬
‫אני בטוח שהם יאהבו אותך.‬ ‫הם ישלחו אותך לבית הספר.‬
‫יהיו לך חיים טובים איתם.‬
‫סבא, על מה אתה מדבר?‬
‫מהר, סבא, שלא יתפסו אותנו!‬
‫קיד, אני לא לוקח אותך הפעם.‬
‫תישאר כאן.‬
‫אני מקווה שתסלח לי.‬ ‫-סבא…‬
‫סבא, על מה אתה מדבר?‬
‫אני לא רוצה להישאר כאן, סבא.‬ ‫תעזור לי, סבא!‬
‫סבא!‬
‫אני רוצה להיות איתך, סבא!‬
‫אני אוהב אותך, סבא!‬
‫קיד…‬
‫סבא…‬
‫קיד, אני עושה את זה‬
‫לטובתך.‬
‫סבא…‬
‫לא משנה מה יקרה, אני לא רוצה שתגמור כמוני.‬
‫אל תשכח…‬ ‫-סבא.‬
‫…אני אוהב אותך. בסדר?‬
‫קיד.‬ ‫-סבא…‬
‫סבא!‬ ‫-קיד.‬
‫להתראות, קיד.‬ ‫-סבא…‬
‫סבא, אל תעזוב אותי. סבא!‬
‫סבא!‬
‫-להתראות, קיד.‬
‫סבא, אל תעזוב אותי!‬
‫סבא!‬
‫סבא, אל תעזוב אותי!‬
‫סבא!‬
‫שותפים לנצח. נכון, סבא?‬
‫סבא! סבא, אל תעזוב אותי!‬
‫סבא!‬
‫סבא, אל תעזוב אותי!‬
‫סבא! סבא, אל תעזוב אותי!‬
‫סבא!‬
‫סבא, אל תעזוב אותי!‬
‫קיד! בן!‬ ‫-סבא!‬
‫קיד! היי!‬ ‫-סבא!‬
‫בן, בוא הנה!‬ ‫-בן! מה אתה עושה?‬
‫מה קרה?‬
‫סבא!‬
‫אל תעזוב אותי! סבא!‬
‫תירגע, בן.‬ ‫-בוא ניכנס.‬
‫תירגע.‬ ‫-סבא!‬
‫בוא, בן.‬ ‫-סבא!‬
‫סבא!‬ ‫-קדימה. ניכנס.‬
‫סבא! בבקשה, אל תעזוב אותי!‬
‫קיד, מתוק שלי,‬
‫אהבת את הבגדים שאבא ג'ואל ואני קנינו לך?‬
‫הנה, בן.‬
‫קנינו לך גם תלבושת אחידה,‬ ‫כי תתחיל ללכת לבית הספר בקרוב.‬
‫ואו!‬ ‫-רוצה למדוד?‬
‫אולי אחר כך יתחשק לך.‬ ‫תקרא לנו כשתהיה מוכן, בסדר?‬
‫בסדר, בן.‬
‫- כלבו KNKS‬ ‫שדרות ריזאל 739, סנטה קרוז, מנילה -‬
‫קיד?‬
‫היי, קיד!‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אני מחפש את סבא.‬
‫מר טאבה, ראית אותו?‬
‫סבא כבר מזמן לא היה כאן, קיד.‬
‫הוא הפסיק ללכת לכל המקומות הקבועים שלו.‬
‫הגענו הביתה!‬
‫תודה.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫תפסיק. בוא כבר!‬ ‫-זה חדש.‬
‫צהריים טובים.‬ ‫-צהריים טובים.‬
‫היי, בן, באיזו שעה החברים שלך מגיעים?‬
‫אולי אחר כך, אימא.‬
‫גם הם בטח חוגגים עם המשפחות שלהם.‬
‫אה, ברור.‬
‫רק רציתי לדעת‬
‫כדי להגיד לשליח מתי להביא את הבשר.‬
‫שש בערב? זה בסדר?‬
‫כן, שש בערב. נשמע טוב.‬
‫בסדר.‬
‫בן…‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫תודה, אימא.‬
‫מספיק עם הדרמה! בואו ניכנס!‬
‫תיכנסו. אני תכף בא.‬ ‫-אנחנו נכנסים.‬
‫בסדר.‬
‫אז מה בא לך לאכול?‬
‫הבשר מגיע בשש בערב?‬ ‫-כן, לא לפני שש.‬
‫בוקר טוב.‬
‫-היי, אימא.‬
‫אבא!‬
‫בוקר טוב, בן.‬
‫לא תאחר?‬
‫לא, אבא. נשארתי בעבודה עד מאוחר אתמול,‬
‫אז הכול בסדר.‬
‫בסדר. אז אתה לא ממהר?‬ ‫-לא.‬
‫אז אתה יכול לאכול הרבה.‬
‫תודה, אימא.‬
‫עוף, מותק?‬
‫כן. תודה.‬
‫אדוני, מחפשים אותך בטלפון.‬
‫אותי?‬
‫את אדון קיד.‬
‫מבית החולים.‬
‫ד"ר אלרקון, נא להגיע למיון.‬
‫ד"ר אלרקון למיון, בבקשה.‬
‫ד"ר אלבנו, נא להגיע לדלפק האחיות.‬
‫ד"ר אלבנו לדלפק האחיות, בבקשה.‬
‫סבא…‬
‫אתה רוצה לצאת?‬
‫בוא נלך.‬
‫יופי. רגע. בסדר, זהו.‬
‫סבא'לה?‬
‫קיד!‬
‫התיק. סליחה.‬
‫אין בעיה, סבא. שנייה.‬
‫אתה צריך משהו, סבא?‬
‫זו המצלמה שלקחת ממני, סבא'לה.‬
‫אני חייב להודות, היא עדיין במצב טוב.‬
‫והיא שוב באופנה, סבא'לה.‬
‫בסדר…‬
‫חמש מאות.‬
‫חמש מאות. מסכים?‬
‫סבא לא מסכים, טאבה.‬
‫בסדר.‬
‫אלף, סבא.‬
‫סבא, אלפייה?‬
‫בסדר. סגור, טאבה!‬
‫אני אשלם להם!‬
‫השגנו אלפייה!‬
‫בבקשה. אלפייה, סבא.‬
‫כן. השגנו אלפייה!‬
‫תודה, טאבה.‬
‫בוא נלך.‬
‫תשמור על עצמך, סבא'לה! גם אתה, קיד.‬
‫אתה בסדר, סבא?‬
‫הוא בסדר!‬
‫תודה, טאבה!‬
‫היי!‬
‫בוא נרוץ!‬
‫איפה אתה?‬
‫אוי, סליחה!‬ ‫-תסתכל לאן אתה הולך!‬
‫סליחה.‬
‫טאבה לא עומד בקצב שלנו!‬
‫תראה, סבא. שוב ניצחנו את טאבה.‬
‫הוא לא עומד בקצב שלנו!‬
‫קריוקי.‬
‫קריוקי. בוא נלך.‬
‫זהו.‬
‫סבא.‬
‫תודה.‬
‫הנה.‬
‫נו, סבא? כמו פעם?‬
‫בסדר. איזה שיר זה היה?‬
‫כמו פעם…‬
‫הנה.‬
‫בסדר.‬
‫קח, סבא.‬
‫מתחילים.‬
‫"תמיד היית לצידי‬ ‫-תמיד היית לצידי‬
‫"תמיד אהבתי‬ ‫-תמיד אהבתי‬
‫"רק אותך‬ ‫-רק אותך‬
‫"אני נשבע‬ ‫-אני נשבע‬
‫"עברנו כבר הכול‬ ‫-עברנו כבר הכול‬
‫"אין שום דבר שלא עשינו‬ ‫-"אין שום דבר שלא עשינו‬
‫""אין שום דבר ששנינו לא יכולים לעשות‬ ‫-אין שום דבר ששנינו לא יכולים לעשות‬
‫"לאורך השנים‬ ‫-לאורך השנים‬
‫"מעולם לא אכזבת אותי‬
‫"שינית את חיי‬
‫"אין דבר מתוק יותר…"‬
‫תשיר, סבא!‬
‫"…ממך‬
‫"לאורך השנים‬
‫"מעולם לא אכזבת…"‬
‫סבא? סבא, תמשיך לשיר!‬
‫סבא! קדימה!‬
‫"אהבתי את החיים שלנו"‬
‫סבא?‬
‫סבא? סבא, קדימה.‬
‫סבא! היי, קדימה. זה לא מצחיק.‬
‫סבא? סבא!‬
‫סבא, קדימה. בבקשה, בוא נשיר עוד קצת.‬
‫סבא?‬
‫סבא!‬
‫סבא? סבא!‬
‫סבא, אל תעשה את זה.‬ ‫אל תעזוב אותי שוב, סבא!‬
‫סבא!‬
‫סבא, חשבתי שנהיה שותפים לנצח.‬
‫סבא!‬
‫סבא…‬
‫סבא, אני חושב שהסירחון בא ממך!‬
‫חוצפן!‬
‫סבא! הוא עוקף אותנו!‬ ‫-שטויות! זה סוס קטן!‬
‫יפה מאוד! תמשיך!‬
‫בלי ידיים!‬
‫יותר גבוה!‬
‫סבא?‬ ‫-מה?‬
‫שותפים לנצח?‬
‫שותפים לנצח!‬
‫שותפים לנצח.‬
‫ברור! שותפים לנצח!‬
‫קיד, אני אגיד את זה רק פעם אחת,‬ ‫אבל תמיד תזכור:‬
‫אני אוהב אותך.‬