Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dame i gospodo, približavamo se Marrakechu u Maroku,
gdje je lokalno vrijeme 15.30 h.
Dok se pripremamo za slijetanje, molimo vas da…
SAMOTNI PLANET
Hvala.
GLASOVNA POŠTA MONA
Katherine, ovdje Mona.
Mislim da danas stižeš u odmaralište.
To je super.
No znam da se ljudi ondje ponekad više zabavljaju nego što rade.
Samo te podsjećam na rok.
Želimo knjigu objaviti na vrijeme. Bila bi katastrofa da zakasnimo.
Trebamo rukopis do…
Hvala.
- Dobro došli u Kasbah A’shab. - Zdravo.
Ja sam Hamid.
Gdje vam je prtljaga?
Negdje između New Yorka i ovdje.
Izgubljena je?
Bit ću optimistica i reći da je samo zametnuta.
Gospođa Benzakour ispričava se što vas nije dočekala.
Večera s drugim gostima.
Ovdje ste vi.
Jako je stara. Izvolite.
Bože.
Kasno sam potvrdila dolazak.
Mislila sam da će me smjestiti u sobičak.
Gospođa Benzakour insistirala je da dobijete najbolju sobu.
Koga sam iselila?
Čudesno.
Pa, pričekat ću vas vani.
Kad budete spremni, odvest ću vas na večeru.
Ne. Neću večerati.
Sigurno? Gospođa Benzakour želi vas pozdraviti.
Hamide, tako sam umorna.
Uzmem li najmanju sobu,
bih li mogla preskočiti zajedničke aktivnosti?
Zapravo… Došla sam raditi.
Nema problema.
- Laku noć, gospođo. - Laku noć. Katherine.
- Molim? - Nisam gospođa.
Samo Katherine.
U redu.
ODMARALIŠTE ZA PISCE KASBAH A’SHAB
Jebote, Owene.
Što uopće radimo ovdje?
Ne pitaj mene. Ja samo idem za tobom.
Hej, Lily Kemp.
Stigli ste.
Dobro došli. Ja sam Fatema Benzakour.
Drago mi je.
A vi ste Owen, zar ne?
Tako je.
Dođite, pokazat ću vam.
Još čekamo da dođu neki gosti,
ali svi ostali pisci stići će do večere.
Ovo je glavna kazba.
No smjestila sam vas u jednu od soba u vrtu.
Ovuda, molim.
Ako vam se hrana ne svidi,
samo recite nekome od osoblja i riješit ćemo stvar.
- U redu. - Dobro.
Hamide, jesi li odnio prtljagu u njihovu sobu?
- Jesam, gospođo. - Hvala.
- Zdravo. - Hej, čovječe.
Fatema, ovo je nevjerojatno.
Hvala.
Sve sam stvari naslijedila od pradjeda.
Osim madraca, koji je nov, srećom.
- Dobro. - Pustit ću vas da se smjestite.
Kokteli na terasi u 18 h, dobro?
Hvala vam na pozivu. Počašćena sam.
Ma dajte. Ja sam počašćena. Vidimo se.
Mislim…
Ajme!
Nevjerojatno.
Owene, kakav pogled!
Proteže se unedogled.
Stvarno, kakva sreća što smo ovdje!
Hej, nju znam.
Da, ne mogu vjerovati da je ovo stvarnost.
Ja mogu.
BOK, KATHERINE EVO PAR PONUDA
Koji…
GLASOVNA POŠTA
Da?
Zašto dobivam oglase za nekretnine s nekog nepoznatog broja?
Dao sam im tvoj broj.
Što? Ne možeš davati moj broj.
Rekla si da ćeš si naći novi dom prije nego što odeš.
U gužvi sam. Pišem.
Kath, budemo li čekali da staneš s pisanjem,
nikad nećeš otići.
A to ne želimo ni ti ni ja.
Znaš koliko mi teško ide s ovom knjigom.
Zato sam došla čak ovamo da bih bila na miru.
- Kath. - Koncentrirana.
Te gluposti koje mi šalješ nimalo ne pomažu.
Nije više moja zadaća da ti pomažem.
- Vi pišete o zločinima… - Da.
O zločinima, da.
Koliko ste dugo pisali svoj grafički roman?
Pročitala sam jednu vašu knjigu.
Želim vam reći da možete biti bolji.
- Ukupno oko dvije i pol godine. - Stvarno?
Razgovarat ćemo poslije.
Sve su to književni velikani, a ja pišem šund-literaturu.
Bacit će jedan pogled na mene,
vidjeti da sam varalica i izbaciti me.
Napisala si sjajnu knjigu.
- Možeš ti to. - Hvala ti.
- U redu. - Obična policijska priča. Dosadno.
Žao mi je.
Bože, pa to je Ada Dohan.
- Ne znam tko je to. - Dobila je Nobelovu nagradu.
- Glumi kao da znaš tko je. - U redu.
Lily Kemp?
- Da. - Ja sam Rafih Abdo.
Da.
- Vaši memoari… - Oduševili ste me.
Jako mi se svidjela vaša knjiga.
Bože… To je…
Hvala.
Ovo je Owen.
- Drago mi je. - I meni, čovječe.
Rafih je napisao onu predivnu knjigu o tome kako je bio dijete-vojnik u Libiji.
- Da. Svidjelo ti se. - Da.
Mogu li vas pitati nešto o vašoj knjizi?
- Kao prvo… - U redu.
Kad ste je napisali?
Počela sam nakon faksa…
Hej, prijatelju.
Kako ide?
Dobro.
Publicistika ili beletristika?
Molim?
Što pišete?
Ništa od toga.
Uopće nisam pisac. Bavim se financijama.
Ovdje sam s Lily, svojom curom.
Da pogodim.
Svoju je knjigu posvetila vama?
Istina.
Da, jesam.
Ne bih uspjela bez njega.
Budalaština.
Molim?
Knjiga u piscu je poput fetusa u maternici.
Nakon što je začeta,
nemoguće je ubrzati ili spriječiti njezin dolazak na svijet.
A vi ste, u najboljem slučaju, dodatna pogodnost.
Poput toplog ručnika u poslovnoj klasi.
Jesi li se zabavio?
Šutio si cijelu noć.
Da.
Nemoj osobno shvaćati ono o vrućim ručnicima.
Poznata je provokatorica.
Dobro? Jednostavno je takva.
U redu je.
Ma krasno!
Trebam tablete za spavanje.
Hoćeš i ti?
Ne, imam poziv.
Da. U redu.
- Laku noć. - Laku noć.
Što?
Kvragu.
Daj.
Sranje.
Daj.
Sranje.
Hvala Bogu.
Hej, ja sam. Jesu li počeli?
- U redu je, ali čekaju. - Sranje. Spoji me.
Hej, Owene.
Oprostite. Imao sam problem sa signalom, ali evo me.
Evo kako stojimo.
Dogovorena je prodaja s ostatkom obitelji.
Svi su pristali, čekaju da im se javimo.
Kao što sam rekao, prodat će samo ako može ostati direktor.
I to treba biti dio dogovora.
Vidjeli smo tvoju e-poruku. Sve je u redu.
- Javit ćemo se kada damo ponudu. - U redu.
Samo sam želio to pojasniti.
Halo?
Jebemti.
Voda.
Signal za mobitel. Jedva.
Shvaćam.
U redu.
Znaš li možda kroz koja sam vrata izašla?
Ne.
- Žao mi je. - U redu je.
Čekaj.
- Stepenice su ovdje. - U redu.
Sada znam gdje sam.
- Da? - Da.
Hvala. Ostala bih na krovu cijelu noć.
Nema na čemu.
- Laku noć. - Laku noć.
Gotovo nikad ne uspije. Oko 50 posto.
- Stigao si. - ’Jutro.
- Hej. - Ovo je Owen.
Cijelu je noć bio na telefonu.
- Upoznao si Rafiha. - Zdravo.
Ovo su Peng i Gunner.
Gunnar.
- Zovem se Gunnar. - Gunnar. Oprostite.
Ovdje je i novinarka koja piše članak o odmaralištu.
Fatema nas je zamolila da porazgovaramo s njom, no nije obavezno.
Samo daj, svakako.
Da? Nećeš misliti da sam te dovukla čak ovamo, a onda te ostavila?
Ne, dobro sam. Samo radi svoje.
Nema vode?
Žao mi je zbog toga.
U redu je.
Pokušat ću odmah popraviti.
Odlično.
Ali, u međuvremenu…
Voljela bih da mogu negdje raditi na miru.
Nažalost, u kazbi će biti gužva.
Da.
Ali imamo izlet.
- Ne. - Nitko ne ide.
Vožnja je duga, a auto ima klimu.
A kao šlag na torti,
vozač ne govori engleski.
’Jutro.
- Da? Oprostite. - Vi danas vozite?
- Da. - Da? U redu.
Hvala.
Samo smo mi?
Da.
Inače, ja sam Owen.
Katherine.
Loewe?
Znao sam da mi izgledaš poznato.
Često te viđam u krevetu.
Moja cura čita tvoje knjige, a fotka ti je na omotu.
- Zato… - Da.
Gotovo svake večeri, kad legnem u krevet, zuriš u mene.
Owene.
Vidiš ovo?
Zahtijeva moju potpunu pozornost.
Dakle, da začepim?
Molim te.
U redu.
Dobro.
Vidimo se poslije.
Da.
Samo trenutak.
OWENE, PRIJATELJU…
NE JAVLJAJU MI SE TVOJI PARTNERI. NEŠTO SE DOGAĐA?
NE, SVE JE U REDU. USKORO STIŽE ODLIČNA PONUDA.
- Da? - Da.
U redu.
Sigurno? Ne želim ti smetati.
Trebam predah.
U redu.
Kako ide?
Pa, ide.
Da?
Kako je prošlo jutro?
Jutro je prošlo dobro, valjda.
Hvala.
- Isto ću što i ona. - U redu.
„Dobro, valjda”?
Prošao si tisuće kilometara za „dobro, valjda”?
Da…
Želiš čuti istinu?
Uvijek.
Ne volim baš putovanja.
- Stvarno? - Da.
Sve to, zračne luke, letovi i…
Svi kažu da te to može promijeniti.
Nove egzotične lokacije, nova egzotična osobnost.
Ali kad stigneš onamo, nisi ni nov ni egzotičan.
Samo si to ti.
Istina.
Flaubert je rekao da nas putovanja čine skromnima.
Zar ne?
Vidimo koliko smo sićušni.
Odrastao sam s četiri sestre.
Znam koliko sam sićušan.
Dobro.
- Hvala. - Nema na čemu.
- Bon appétit. - Hvala.
Pa zašto si onda došao?
Dobro pitanje.
Moja cura Lily dobila je pozivnicu.
Ne znam.
Valjda treba nekoga za šoping.
Što si joj kupio?
- Želiš vidjeti? - Svakako.
Pun kurac zvjezdica.
Da.
Zvjezdica nikad dosta.
- Stvarno? - Ne znam.
A ti?
Kako je tebi prošao dan?
Dobro, valjda.
Zamisli da živiš ovdje i ne voliš plavu boju.
Tko ne voli plavu?
Najradije bih nalupala plavu.
Sjajan način da potrošiš vrijeme i energiju.
- Zar ne? - Da.
Kamo to idemo?
Na novo i egzotično mjesto.
A zašto si ti prešla tisuće kilometara?
Dovršavam knjigu.
Tražila sam mjesto za pisanje.
Ne možeš to kod kuće?
Ne.
Počela si je pisati ondje?
Da.
Pa što se promijenilo?
Oprostite.
Govorite li engleski?
- Da. - Hvala.
Izgubila sam prtljagu. Trebam donje rublje.
Svakako. Za mnom.
Koji…
Sve u redu?
Jesi li razumjela?
Mislim da je problem s motorom.
Divota!
Ovo se ne viđa svaki dan.
Izgleda li ti to normalno?
Ne.
Nipošto.
Bože.
- Zdravo. - Hej.
Kako ste?
Mi smo…
Super!
Gospodine, gospođo. Ja sam Sisi, Azizov brat.
Auto ima problem, no lako ćemo ga riješiti.
Pođite sa mnom. Povest ću vas svojim autom.
S vama?
- „Lako ćemo ga riješiti”? - Da, ovim autom.
Nećemo dugo ostati?
Rekli ste da će brzo popraviti auto.
Da, dat ću sve od sebe.
A ako i ne uspijem, kad dođemo do moje kuće,
- mama će biti sretna. - Baš lijepo.
Kuhat će vam. Tako je kad god imamo goste.
- Samo kuha i kuha. - Cijelo vrijeme?
- Zdravo. - Zdravo.
- Hej. - Zdravo.
Koliko će ovo trajati? Možda netko drugi može doći po nas.
Ne, nema potrebe.
Brat je nazvao kazbu. Znaju da ćete kasniti.
Za mnom, molim vas.
Izvolite.
Da. U redu.
Hvala.
Svakako.
Owen. Shee-th?
- Ja sam Mohammed. - Mohammed.
Ja, Katherine. Ti?
Kako se zoveš?
Ti? Ti si Katherine?
Pogledaj. Predivna beba.
Čestitam.
Sviđa mi se.
Savršeno.
Novo i egzotično.
Da.
Možda malo.
Mogu li te nešto pitati?
Da.
Ova odmarališta i slično, je li to…
Je li to važan dio spisateljskog posla?
Golem.
Uopće ne moraš pisati.
Samo putuješ i ideš po konferencijama.
Družiš se s ljudima koji previše piju i govore samo o sebi.
Blago tebi. I ti si dio toga.
Ne, samo…
Ovo je Lilyn prvi roman, pa…
- Dobro je prošao. - Jako dobro.
Nikad nije ništa bila objavila.
A onda je odjednom postala hit-spisateljica.
Velika promjena.
Kako se nosi s tim?
Odlično.
Znaš, velika je to promjena.
Sve je nekako drukčije.
Djeluje…
Ne znam.
Drukčije.
Da…
Sve je u redu.
Nikad još nisam vidjela da je baš sve u redu.
Ne. Valjda nije.
Što ćeš sa svim tim zvijezdama?
Za njezin su stan, mislim.
Kao ukras?
Nemam pojma. Nekakvi ukrasi.
Shvaćam.
Baš smo zabavno proveli dan.
Hvala ti.
Hvala tebi.
Idem vidjeti što se zbiva.
Ideš i ti?
- Ne. Laku noć. - ’Noć.
Hej. Stigao si.
Već sam se počela brinuti.
- Vidi ti to. - Nije te bilo.
- Kako si? - Dobro.
Dođi, sjedni.
- U redu je? - Da.
Svi su tako divni, Owene. Baš su mi dragi.
Što se zbiva?
Znaš, malo onog marokanskog.
Probaj i ti.
Ne treba.
Što se događa ondje?
Novinarka je znala puno više o meni nego što sam očekivala.
Izgleda da prodaja u Europi ide dobro.
Naravno da ide.
A kako si ti? Kako si proveo dan?
Jesi li bio usamljen?
Da, malo.
Zapravo, nisam. Još mi se netko pridružio na izletu.
Tko?
Ona spisateljica koju voliš. Katherine Loewe.
Katherine Loewe?
Pa nije ovdje.
Jest, ovdje je.
I proveo si dan s njom?
Dio dana.
Ne cijeli dan. Nismo stalno bili zajedno.
Zašto mi nisi rekao?
Sad ti govorim.
Da.
O čemu ste razgovarali?
Ništa posebno.
Owene. To bi bilo kao…
Što je?
Kao da ja provedem dan s Warrenom Buffettom,
a kad me pitaš kako je bilo,
kažem ti:
„Ništa posebno.”
Nije mi baš stalo do Warrena Buffetta.
Odlično!
Poslali smo ponudu. Čekamo odgovor.
Tip nas i dalje želi nadgledati nakon prodaje?
Da. To cijelo vrijeme govori.
Važno mu je da ostane direktor.
Već mu dajemo 15 % zarade nakon rudarenja.
- Nema obitelj. Što ga briga? - Razumijem.
Ali to će biti prva točka njegovog odgovora.
Nikad nije vodio ozbiljan posao.
Slušaj, Owene, dao si nam sjajnu priliku.
Razuvjeri ga, dobro?
Dobro. Javite se kad odgovori.
Prvom ćemo ti javiti.
Bok.
To je neprihvatljivo. Hoću reći…
Samo trebam neko mirno mjesto.
Iskreno, uopće ne mora biti luksuzno.
Najbolje radim u neredu.
Spremište bi doslovno bilo najbolje.
Bilo što.
Savršeno.
Gospođi Benzakour ne bi se svidjelo što radite u spremištu…
Pa, najbolje da joj ne kažemo.
Kako ti to zvuči?
Dobro zvuči.
Hvala, Hamide.
Ostavit ću vas.
Baš je prelijepo.
Bože.
Čudesno.
Owene, što misliš, koliko je ovo staro?
Dvije, tri godine?
Da, baš!
Kako kul!
Ovaj se dio zvao Qubbat al-Khayzurān.
Nazvan je po sultanovoj omiljenoj priležnici.
Da?
- Imala je svoje krilo. - Izgleda.
Ostale priležnice sigurno su popizdile.
Postoje li ovakve ruševine i u Libiji?
Da, postoje.
Imamo rimske, bizantske…
Kao klinac igrao sam se… Kako se zove ona igra sa skrivanjem?
- Skrivača. - Skrivača.
Skrivača. Igrali smo se u drevnom amfiteatru.
Kul.
Oprosti, moram se javiti.
- Oprosti. - U redu je.
Cijena je još 5200 po hektaru.
Naša je početna ponuda i više nego dobra.
Čini mi se poštenom. Ne znam što se čeka.
Ako je stvar u ekologiji,
reci mu da ne prihvaćamo dodatna ograničenja.
Trebao bi nam biti zahvalan.
Razgovaraj s njim.
Dobro, ima smisla. Vjeruje mi.
Reći ću mu da mora odgovoriti na ponudu.
Javi nam.
- Hej. - Oprostite. Posao.
Što?
Owene, čime se baviš?
Privatnim ulaganjima.
A što je to?
Ulažemo u imovinu kojoj će porasti vrijednost.
Upravo kupujem zemljište s nalazištima ugljena.
Ugljena za rudarenje?
Da, rudarenje, u osnovi.
Ali ne vadimo mi sami ugljen.
Samo kupujemo zemljište kao ulaganje.
Ali rudarenje će biti ekološko.
Čitao sam o tome.
Zove se čisti ugljen, ali i dalje je jako prljav, zar ne?
Da, ali svi žele imati struju.
A to znači da moraš imati neki oblik energije.
Dok vjetar, solarna i hidroenergija ne zadovolje globalnu potražnju energije,
tisuću četiristo hektara zaliha ugljena dobro su ulaganje.
Da.
Ispričajte me. Oprostite.
Bilo bi lijepo da si došao na ručak.
Znala si da ću morati raditi.
Da, ali moraš li se javiti na telefon čim zazvoni?
Drugi ne vise na mobitelu.
- Ne želim ni ja. - Da.
Ali imam šefove, rokove i vremensku razliku od pet sati.
Znam, samo… Imam dojam kao da uopće nisi ovdje sa mnom.
Lily, ovdje sam.
Katherine.
Napokon da te vidim.
Hvala ti na pozivu.
Oprosti što nisam za druženje. Umorna sam i nemam prtljage…
Da, Hamid mi je rekao.
Oprosti. Baš nezgodno.
Soba je predivna. Stvarno.
Sve je tako…
- Možeš mi otići po piće? Hvala. - Svakako.
- Oprosti. - Vidimo se.
Hoćeš li doći na večeru?
Naravno. Svakako.
- Računam na tebe. - Sigurno dolazim.
Dobro. Vidimo se.
Hvala na pozivu.
Oprostite na smetnji.
- Ne smetate. - Samo da se predstavim.
- Bok. - Ja sam Lily Kemp.
Bok. Katherine.
- Drago mi je. - I meni.
Sigurno ste to već čuli milijun puta,
ali čitanje Ni ovdje, ni nigdje formativno mi je sjećanje iz djetinjstva.
Zbog te sam knjige odlučila pisati.
Ispričavam se zbog toga.
Ma ne!
- Iskreno, ne znam… - Hvala.
Mogu dobiti pivo?
I zato, hvala.
Sigurno biste našli svoj put, s knjigom ili bez nje.
Hej.
Upoznali ste se, zar ne?
Owen, Katherine.
Da, upoznali smo se.
Sjećam se fotografija iz časopisa.
Prije nekoliko godina. Farme na kojoj ste živjeli.
Sa…
Bože, kako se zove?
Ne, ne sjećaš se.
U svakom slučaju…
Izgledalo je kao idealan život.
Ispričajte me.
U redu.
Što?
Mislim…
Nije važno biti savršen.
Nietzsche je govorio o istini i što znači postojati.
- Francuski egzistencijalizam. - Sartre.
Ne. Žena, njegova ljubavnica.
- Simone de Beauvoir. - Tako je.
Da! Dobro.
- To je bilo dobro. - Svi…
Idemo ih rasturiti. Hajde.
Hajde.
- Lolitina majka. - Charlotte Haze.
To!
Poljski pisac. Pisao je na engleskom.
- Conrad. - Joseph Conrad.
- Conrad. - Da.
Dobro, sad sam ja na redu.
- Da, da… - Da, da…
Lily Kemp.
Znam ovo.
Pravo ime George Sand.
- Amantine-Lucile-Aurore… - Amantine-Lucile…
- Dupin. - Da!
- Dupin. - Da.
Gogolj. Zbirka novela.
Smeće.
Večer na majuru kod Dikanjke.
- Da! Vrlo dobro. - Čudesno.
Čestitke.
Flaubertova junakinja.
Povraćala je žuč.
Gospođa Bovary!
- Da. - Lijepo.
To je sve, ekipo.
Uživam u ovome.
- Ti si na redu. - U redu.
Da vidimo.
Owen.
- Nemoj nas iznevjeriti. Hajde. - Pokaži nam.
- Da vidimo što imaš. - Da.
Još danas.
Daj, nije pošteno.
- Reci nešto. - Nije pošteno.
- Hajde. - Hej.
Mislim da ih je bilo više.
Bili su prateći vokali za…
Ne, ne…
Ovo je iz književnosti, a ne…
Ne, ovo je glazba. Rani R&B.
- Nemoguće. - Aretha Franklin ili…
Nemoj misliti na glazbu.
- Je li naslov? - Ne znam.
Je li lik? Rimuje li se s nečim?
- Nemam pojma. - Znači li nešto?
Podsjeća li te na…
Vrijeme.
Oprostite.
Nije važno.
- U redu je. - Katastrofa.
U redu je.
Oprostite mu. Čita samo sportske časopise.
Dobro. Sad ćemo uzeti pobjedu.
- U redu? - U redu.
Bože. U redu.
Dobro. Znam ovo.
Knjiga iz Indije s uputama za dobar seks.
- Dobar seks? - Kama sutra.
Dobar seks?
Svi znaju.
Nemaš ključ?
Nemam.
Prazna je?
Da.
Imaš bolju sobu.
Da, naravno.
Sviđa mi se kako si je uredila.
Hvala. Jako sam se potrudila, kao što vidiš.
Što misliš, koliko bi sve ovo stajalo da sami plaćamo?
Ne znam, puno.
Čudno je, zar ne?
Jest.
Za Pip, što god to bilo.
Pip je prateći vokal. Gladys Knight.
- Gladys. - Knight and the Pips.
Hvala. Baš sam to i mislio.
- Za Gladys. - Da, za Gladys.
A Pip je i lik iz romana Charlesa Dickensa.
Velika očekivanja.
Da. Vjerojatno su mislili na to.
Na tvojoj sam strani.
„If I Was Your Woman” bolja je od Male Dorrit.
Mogu li te nešto pitati?
Svakako.
Kako se tvoj tip nosi sa svime ovime?
Tko kaže da imam tipa?
Wikipedia.
Potražio si me?
Jesam. Guglao sam te.
Zašto?
Zbog znatiželje.
Mogao si me pitati.
Da, ali sad više ne moram.
- Zato što znam sve. - Da. Svakako.
Na primjer?
Znam da si prvu knjigu objavila još na faksu.
Moram priznati, stvarno nepodnošljivo.
Lakše malo.
Preskočio sam cijeli dio s bibliografijom. Predugačko.
Isto s nagradama. Nema kraja.
Shvatio sam najvažnije. Plodna, uspješna.
A onda sam otišao na osobne informacije. Doznao sam da si s kiparom
koji izrađuje goleme metalne grumene, koji se, iz nekog razloga,
prodaju za stotine tisuća dolara.
Našao sam i puno Wikicitata.
Izrazito si citirana na Wikiju.
Jesam.
To mi je najveće životno postignuće.
Ali, naravno, ako me želiš istinski upoznati,
moraš znati i ono što ne piše na Wikipediji, zar ne?
Na primjer?
Recimo… Da vidimo.
Nadimak u srednjoj školi?
To je pitanje. Pitam te.
Koji ti je bio nadimak?
Tko kaže da sam ga imao?
Imao si ga. Ti si tip za nadimke.
- Ne znaš to. - Mislim da znam.
Hajde.
Nisi bio član nogometne ekipe?
Zablistao bi u presudnom trenutku.
Ne znam jesi li loptu bacao ili hvatao,
ali u posljednjim trenucima utakmice lopta je sigurno bila kod tebe.
A takvi tipovi uvijek imaju nadimke.
Neću ti reći.
Hoćeš.
Da.
Želiš da pokušam pogoditi?
Izvoli.
Da?
U redu.
Stvarno misliš da ćeš pogoditi?
Znam da hoću.
Znam.
Ne, ne znaš.
Da.
Veliki O?
Jebi se.
Veliki O? Stvarno si Veliki O?
Kako si uspjela?
Nevjerojatno!
Mislim, stvarno.
Ako ti je to bio nadimak,
navijačice su ti skandirale.
Znaš što? Dosta mi je ovog razgovora.
- Ma daj. - Ne.
Navijaj, da čujem.
Prijeđimo na tvoj nadimak.
- Što kažeš? - Ma daj. Nemam nadimak.
To je tako očito.
Da čujem kako su navijale.
Dobro, tko ga jebe.
Daj mi O! Daj mi Velikog O! Daj mi O!
- Hvala ti na ovome. - Bože.
Znaš što je najgore od svega?
Uživao si u tome.
- Uživao sam u tome. - Da.
Tako sam uživao.
Naravno da jesi.
Kako to da ne možeš knjigu završiti kod kuće?
Duga priča.
Je li?
Imam vremena.
Da?
Sranje.
Ipak nemam.
Oprosti. Posao zove.
- Drugi put? - Drugi put.
Laku noć.
Bacao sam je, inače.
Loptu.
Bio sam vođa navale.
Odlučivao sam što će se događati na terenu.
Dobro. Zvala me Dina.
Izgleda da Random House želi potpisati ugovor za dvije knjige.
Čestitam.
Ne razumiješ. Da bi dobili dvije iduće knjige,
morat će mi dati nevjerojatnu ponudu.
Pritom ne mislim na sitniš za honorarce, Owene.
Ozbiljnu lovu.
Owene, ovo su dobre vijesti.
Kao što sam rekao, čestitam.
Oprosti.
To te ugrožava?
Šališ se?
Ovako reagiraš na činjenicu da ću biti financijski neovisna.
Isuse.
Što je? Nisi mi djelovao kao tip
kojeg će uzdrmati moj uspjeh.
A ti meni nisi djelovala
kao osoba koja će me poniziti
samo zato što nisam pročitao jebenu Dickensovu knjigu.
Dakle, oboje smo nešto naučili.
Owene, šalila sam se.
- To ti je bilo smiješno? - Šalila sam se. Igrali smo se.
Ne, igre su zabavne. A ono nije bilo.
Dobro.
Kako znaš da je riječ o Dickensu?
Otkako smo tu, ne znam tko si.
Slušaj, imaš loš dan.
U redu, to je dopušteno. Razumijem.
Ali ja nemam loš dan, Owene.
Zapravo imam izvanredan dan.
I želim da ostane takav.
I zato idem van. Dobro?
Nađi me kad budeš bolje volje.
Dobro jutro, slatkišu.
Odjebi.
Žao mi je.
Da ti nešto donesem?
Ne.
Kako se osjećaš?
Bolje?
Malo.
Jebeni sendvič.
Koji sendvič?
Pojeo sam sendvič u gradu.
Kad si bio u gradu?
Jučer.
Dobro. Izlet u pustinju uskoro kreće.
Nema šanse.
U redu je. Pođi bez mene.
U redu.
Ne ideš u pustinju?
Ne ovaj put.
A ti?
Bila sam već.
Nije se promijenila.
Hej, mali.
Jesi za pivo?
Samo priznaj da si u glibu.
Nisam.
Uvijek se vidi kad je u glibu.
Nisam u glibu.
Kako glasi naslov?
Ne. Ako nemaš naslov, ne znaš što pišeš.
Trebaš pomoć?
Znaš moje rješenje.
Koje je tvoje rješenje?
Pojebi ga ili ga ubij.
Kad se nađeš u glibu u životu
ili u književnosti…
moraš učiniti nešto neopozivo.
Smrt i seks.
Nemoguće ih je poništiti.
Znaš, ima dobro dupe.
Tvoja cura.
Čovječe, ne govori to.
- Dajem kompliment. - Čudno je.
Znaš, Katie i ja gotovo smo se vjenčali kad smo bili tvoje dobi.
Zašto nismo?
Ugo, nikad nisam ni pomislila da se udam za tebe.
Možda zato.
Dugo ste bili zajedno?
Ne, bili smo klinci…
Brzo smo prekinuli.
I dalje je zagrijan za tebe.
Alkoholičar je i ovisnik o seksu. Zato…
- Zagrijan je za sve. - Da.
Istina.
Jučer si me slijedio.
Nisam.
Jesi.
Vidjela sam te u gradu.
Bio sam ondje, ali nisam te slijedio.
Pa što si onda radio?
Kupovao.
Što?
Slučajno mi je trebalo
cijelo brdo narančastih začina.
Lijepo.
Ne. Djelovao je ušlagirano.
Želio sam vidjeti jesi li dobro.
Jesam li?
Vrlo lijepo.
- Naravno. Doviđenja. - Doviđenja.
Kakve su ti to poruke?
Posao.
Da… Mislim da su mi šefovi hrpa kretena.
Zašto?
Dosadna priča. Ne želiš je slušati.
Naravno da želim. Reci mi.
Našao sam zemljište u Zapadnoj Virdžiniji s ležištima ugljena.
Šefovi su se oduševili.
Našao sam im dobru priliku.
Sve je bilo super.
Ali?
Prodavatelj ne želi otići.
To mu je obiteljsko imanje.
Ne želi da dođu tipovi iz New Yorka i raskopaju mu planinu.
Dao sam mu svoju riječ.
Šefovi su se složili.
- „Svakako, nema problema.” - U redu.
A sad čitam e-poruke.
Jasno je da će ga maknuti.
Zvuči šupčinski.
Pa i jest šupčinski.
Koliko je teško učiniti pravu stvar?
Za većinu je to praktički nemoguće.
Kad sam bila mala. A ti ne?
- Da. - Veselio si se?
Kakve poruke ti primaš?
Oglase za nekretnine. Mrzim ih.
Izvadila bih utrobu onome tko je izmislio izraz „soba s kupaonicom”.
Zašto gledaš oglase?
Moram se preseliti.
A što je s kućom na farmi?
Razišli smo se.
Ti i kuća ili ti i kipar?
Oboje.
Koliko ste bili zajedno?
Četrnaest godina.
Baš dugo. Što se dogodilo?
Smiješna priča.
Obolio je od raka.
I…
Da, rak je uvijek smiješan.
Dobro je. Bit će dobro.
U redu.
Otkrili su mu ga rano, može se izliječiti, sve to.
Ali mjesec smo se dana bojali.
To mu je bilo dovoljno dugo da doživi prosvjetljenje.
U kojem smislu?
Da je proveo 14 godina s osobom koja…
Citiram…
„Ima srce koje ne može voljeti.”
Ne vjeruješ valjda u to?
Nisam sigurna.
Navodno, podnošljiva sam samo kad ne pišem.
Dogodi li se kad da ne pišeš?
Baš je zato priča smiješna.
Zar ne?
U glibu si?
Ne bih to tako rekla.
Kako?
„Glib”.
Moj je trener govorio:
„Ako se za nešto ne moraš pomučiti, vjerojatno ni nije vrijedno.”
Da? Ne znam.
Ponekad nam divne stvari padnu u krilo.
Vratili su se iz pustinje.
Laku noć.
- Hej. - Da.
Ako ti to nešto znači,
mislim da si iznimno podnošljiva.
Laku noć, Owene.
Owene, u čemu je problem? Jedva da si riječ progovorio.
Još se oporavljaš od mamurluka.
Ljutiš se jer se zabavljam.
Otkad smo stigli, hladan si i…
Hej, ne razbacujem se ja besmislenim izrazima,
ne pušim svaku večer i ne hodam bez odjeće.
O tome razmišljaš
dok propuštaš priliku da vidiš Saharu?
Otrovao sam se hranom.
Da nije to, bilo bi nešto drugo.
Uvijek pronađeš način da mi pokvariš veselje.
Što sam ti ikad pokvario?
Na primjer, ovo putovanje.
Sereš.
Sve ovo što mi sad odjednom zamjeraš,
nije to ništa novo.
To sam ja. Oduvijek sam takav.
Nekoć ti je bilo u redu.
Nije bilo u redu.
Oduvijek mi je smetalo
da ne čitaš beletristiku i ne voliš umjetnost.
Ali šutim jer ne želim da se osjećaš nesigurno.
Hvala ti na obazrivosti.
Gledaj, Owene…
Sve ovo…
To mi je najvažnije.
A ti se praviš kao da je to smetnja.
Ne znam što želiš od mene.
Ponekad mislim da uopće ne znaš što želiš.
Imaš pravo.
Uživaj, neću ti smetati.
Divota.
NIJE MI DRAGO ZBOG OVOGA. DAO SAM MU SVOJU RIJEČ.
OVO JE POSAO. OSJEĆAJI NISU VAŽNI.
BIT ĆE DOBRO. OBOGATIT ĆE SE.
KAO I TI.
UŽIVAJ U ODMORU.
MI ĆEMO PREUZETI STVAR.
Jesi dobro?
Žedan si?
Pa, nisam mogao trijezan naći rješenje, a sad sam pijan.
U čemu je problem?
Znaš, samo…
Kako valja živjeti svoj život.
Da.
- Znači, jednostavne stvari. - Da.
Mislim da postoje dvije mogućnosti.
Moj uobičajeni pristup.
A to je?
Kad je gadno, postaneš čvršći.
Da.
Ne isplati se ako se ne moraš pomučiti.
Tako je.
A druga mogućnost?
Pazi se.
Mogu se zaljubiti u klinca poput tebe.
Kako si me to nazvala?
Klincem.
Dobro.
Owene. To nije kritika.
Dobro da znam.
Hvala.
Owene.
Kvragu.
Tražila sam te.
Kad sam se probudila,
a tebe nije bilo…
mislila sam da si otišao.
Znaš…
Da si odustao od nas.
Gledaj, znam da nismo svoji.
Ili što god. Ja nisam svoja.
Ali znam i da smo
oboje nesretni.
Ti si nesretan.
Jesam li ti uopće drag?
Nisi mi baš uvijek drag.
Daj, pa ni ja tebi nisam uvijek draga.
Samo… Nisam savršena, znaš. A nisi ni ti.
Možda sve ovo…
Možda je sve ovo samo…
Možda je ovo samo ružan dio… veze.
Možda da odemo kući i pokušamo iznova.
RAFIH MORAM TE OPET VIDJETI OVAKVU
Pas mater.
Želim se ispričati za ono sinoć.
Bio sam nervozan i glup.
- Zapravo… - Gledaj…
Ti si najbolje što mi se dogodilo na cijelom putovanju.
Također…
Odlazim.
Idem istraživati.
Kamo ćeš?
Ne znam.
Ali trebaš poći sa mnom.
Hvala.
Nema na čemu.
Dakle…
Što mi to točno radimo?
Nisam baš siguran što radimo.
Ali sretan sam što to radim s tobom.
I ja.
Gledaj. Dolazi s krevetom.
Lijepo.
Znaš, nisam mislio da ćeš poći sa mnom.
Nisi?
Gotovo te nisam pozvao.
Zašto jesi?
Sviđaš mi se.
Dobro se osjećam s tobom.
Opet sam onaj stari ja.
Već se dugo nisam tako osjećao.
I ja.
’Jutro.
Radiš?
Malo.
Mislim da sam shvatila.
Da?
Tijekom noći…
Kako se uklapaju svi dijelovi.
Tijekom noći?
Da.
Ponekad se to dogodi.
Znaš? Skreneš pogled i…
Sve se nekako sredi.
Vjerojatno je ono što radiš prije spavanja
zapravo ključno.
Zar ne?
Jučer si bila u glibu, a sada…
Mislim da nisi još sve riješila.
- Nisam? - Ne.
Mislim da bi trebala doći ovamo i još malo više izaći iz gliba.
- Maslina. U redu. - Maslina.
Znaš da volim masline, pa…
Dobro je.
Hoćeš danas biti malo sama?
Ne.
Ne smeta mi. Otići ću prošetati.
Da možeš malo raditi.
Ne.
Sigurno?
Sigurno.
- Dobro. - Da.
OWENE, PRIJATELJU, KAKO STOJIMO?
STVARNO MI JE ŽAO, DAVE.
NEĆE TI DOPUSTITI DA VODIŠ TVRTKU.
SLOBODNO ODUSTANI OD POSLA.
Zanima te što sam danas učinio?
Isto što i ja, mislim.
Da. I…
Dao sam otkaz.
Što?
Ne službeno, ali pokrenuo sam lavinu.
Owene, to je važan korak.
Da.
Odlučio sam kad sam vidio tebe kako radiš.
Posao te ozario.
Stvarno voliš ono što radiš, zar ne?
Uvijek.
Čak i ako stojim na mjestu.
- Da. - Istina.
Da.
A ja ne.
Ne ovako kako to sada radim.
Pobijedi po svaku cijenu, uništi koga treba.
Jednostavno ne želim tako raditi.
Ne želim biti takav.
Na taj kompromis neću pristati.
I nemoj.
To nisi ti.
- Drago mi je. - Hvala.
Kako se osjećaš?
- Da. Prestravljen sam. Da. - Što?
Koju bih tvoju knjigu trebao prvo pročitati?
U redu je. Ne trebaš čitati knjige.
Ne, trebam.
Ljudi diljem svijeta znaju o tebi ono što ja ne znam.
To me izluđuje.
Znaš stvari o meni koje oni neće znati.
Da? Na primjer?
Moj nadimak.
Koji ti je ono nadimak?
Neću ti reći.
Ne znam.
Možda da živim ovdje.
Znaš?
Uzmem stančić,
lovim ribe.
Odlična ideja.
Da?
Mogu i ja ostati?
Samo izvoli.
Da. Pristaješ?
- Volio bih. - Super.
Dogovoreno.
Znaš o čemu sam danas razmišljao?
O zamašnjaku.
Što je to?
Način dodavanja u nogometu.
Koristi se kad ti baš ne ide dobro.
Moraš vjerovati instinktu pri donošenju odluka.
Pronalaziš nadu… u općem kaosu.
O tome je ovdje riječ.
Da.
Sranje. Torba.
Moja knjiga!
Stani!
Jebemti.
Žao mi je.
Bože.
Imaš kopiju?
Nemam.
Žao mi je.
Molim te. Samo…
Nemoj…
Hej. Tu si.
Jesi li…
Ništa od toga.
Posvuda sam tražio.
Jesi li dobro?
I ja. Samo sam hodala.
Pretražila sam kante za smeće.
Mislila sam da će uzeti novac i baciti ostalo.
Oprosti što sam se obrecnula na tebe.
Nisam smjela.
U redu je. Bila si uzrujana.
Ne, nije u redu. Zato se ispričavam.
Dobro.
Mislim da moram
krenuti kući.
Pa, nemam kuću.
Ali naći ću već nešto. A onda…
Možda ću odande krenuti. Možda to trebam učiniti.
Dobro. Idemo.
- Idemo večeras na zrakoplov. - Moram to sama.
Mislim da moram sama.
Oprosti.
Daj, neću dopustiti da sama ideš kući ovakva.
Hoću reći, uspori i opusti se.
Pogledaj me. Molim te. Izvan sebe sam.
Moram ovo sama riješiti i…
Ako ja ne znam što trebam, ne znaš ni ti.
- Pokušavam… - Stani.
Moram otići odavde.
Hej, znam da je ovo teško.
U redu? Znam. I žao mi je.
Ali ovdje sam. Dopusti da ti pomognem.
Kako ćeš mi pomoći?
Izgubila sam dvije godine života.
Kako bi mi pomogao?
Nemam ništa drugo.
Hobije i nadimke.
Imam pisanje. To je sve.
Oprosti.
Za sve sam ja kriva. Nisi ti.
Mislim, stvarno,
putničko pravilo broj jedan je ne ispuštati torbu iz vida.
Zar ne? Što mi je bilo?
Samo sam sjedila i gledala more, a torba mi je bila iza leđa.
Baš glupo!
Katherine, znam da si uzrujana
i da želiš otići odavde,
ali ne bi trebala ovako otići.
Ne? A što da radim? Da ostanem?
Da vidim što još mogu izgubiti?
Nisam to rekao.
Došla sam dovršiti knjigu.
Trebala sam dovršiti knjigu.
Sjebala sam sve.
Smela sam se.
Smela si se?
Smela si se.
To ti je sve ovo? Smetnja?
Stvarno mi je žao zbog knjige.
Posljednje pitanje.
Ovo vam je osmi roman.
Kako vam se proces pisanja promijenio proteklih godina?
Proces se i nije puno promijenio.
Ali promijenilo se ono što sam naučila iz njega.
Svaka mi knjiga pruža nešto,
uči me nečemu.
Što vas je ova naučila?
Na početku nisam imala pojma.
Moje se knjige često bave nekim oblikom zbunjenosti.
Nekim neriješenim pitanjem koje postoji.
Ovaj sam put puno razmišljala o instinktu za bijeg,
za odlazak na prvi znak nevolje.
Pritom si govorimo da bježimo od opasnosti.
Ali to je možda samo obična glupost.
Možda uopće ne bježimo od opasnosti.
Nego od sigurnosti.
Možda je to ono najstrašnije.
Biti viđen.
Znan.
Voljen.
Ali možda sam to samo ja.
Idealan kraj razgovora.
Katherine Loewe, hvala vam na vašem vremenu.
Hvala vama.
Hvala.
- Hvala. - U redu.
Kako si?
Dobro sam. Kako si ti?
Dobro sam.
Živiš u blizini ili…
Ne. Patricia…
Ja sam je dovukla ovamo.
Slavimo njezinu najnoviju knjigu.
- Sjajna je. - Briljantna.
Htio sam ti reći…
Mogu li…
U redu je, žurim se. Samo sam te želio pozdraviti.
Lijepo te bilo vidjeti.
Dobro… Želim čuti cijelu priču.
Kao i svi mi.
Evo ga.
- Jesi li dobro? - Da, jesam.
Idemo, zakasnit ćemo.
Owene?
Owene.
Samo trenutak.
Razumijem ako ne želiš razgovarati.
Ne, u redu je.
Pokušavala sam smisliti…
kako da ti se javim.
Da se ispričam.
Bože. Otišla sam onako…
Stoput sam uzela telefon u ruke, ali nisam te nazvala jer…
Bilo mi je previše neugodno.
Mogu samo reći da nisam bila svoja. Nije to nikakav izgovor.
Samo je istina… Ne znam.
Vratila sam se, jedva sam funkcionirala.
Hodala sam kao zombi.
Tražila sam gdje ću živjeti s agentom.
Mislim, neću živjeti s agentom.
Ali samo…
Dobro.
Želim reći…
Nedostajao si mi.
Svakog trenutka.
U tome je stvar s pisanjem.
Možeš zadržati ono što si izgubio.
Pa sam to i učinila.
Napisala sam knjigu
pod naslovom Zamašnjak.
- Zamašnjak? - Da.
Zamašnjak.
Kako pronaći nadu u kaosu.
Govorio si nešto o tome.
Da, sjećam se.
Da?
Da.
Svega.
- Owene, dolaziš ili ne? - Samo trenutak.
Dakle…
Moraš ići.
Samo sam željela reći…
Znaj da nikad nisi bio smetnja. Bio si smisao svega.
Prijevod titlova: Vedran Pavlić