Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hölgyeim és uraim, hamarosan megérkezünk Marrákesbe.
A helyi idő délután fél négy.
A leszálláshoz kapcsolják be a biztonsági öveiket…
MAGÁNYOS SZÍVEK MENEDÉKE
Köszönöm.
HANGÜZENET MONA
Katherine, itt Mona.
Gondolom, ma érkezik meg az üdülőbe.
Ez remek.
De egy elvonulás inkább szól a lazításról, mint a munkáról.
Csak emlékeztetni akartam a határidőre.
Tartani akarjuk a megjelenés dátumát, bármilyen csúszás katasztrofális lenne,
úgyhogy kéne a piszkozat…
Köszönöm.
- Üdvözlöm a Kaszba A'shabban! - Helló!
A nevem Hamid.
És a poggyásza… hol van?
Valahol a JFK és Marrákes között.
Jaj, ne! Elveszett?
Optimista leszek, és azt mondom, hogy elkeveredett.
Madame Benzakour sajnálja, hogy nem köszöntheti.
A többi vendéggel vacsorázik.
És ez a maga szobája.
Jó régi darab. Csak ön után!
Hűha!
Szűzanyám!
Pedig későn jeleztem vissza.
Azt hittem, csak a raktárban jut hely.
Madame Benzakour ragaszkodott hozzá, hogy a legjobb szobát kapja.
Ki járt pórul?
Ez elképesztő.
Hű!
Akkor megvárom odakint.
És amint készen áll, elkísérem az étkezőbe.
Nem, nem kérek vacsorát.
Biztos? Madame Benzakour alig várta, hogy üdvözölhesse.
Hamid, rettenetesen fáradt vagyok.
Gondolja, ha a legkisebb szobát kapnám,
felmentést kapnék a közös programok alól?
Igazából csak dolgozni jöttem.
Semmi baj.
- Jó éjszakát, madame! - Jó éjszakát! Katherine.
- Tessék? - Nem vagyok madam.
Csak Katherine.
Rendben.
KASZBA A'SHAB NEMZETKÖZI ALKOTÓI ELVONULÁS ÍRÓKNAK
Te jó ég, Owen!
Mit keresünk mi itt?
Ne engem kérdezz! Én csak követtelek.
Helló, Lily Kemp!
Hát eljött!
Üdv! Fatema Benzakour vagyok.
Örülök, hogy megismerhetem.
És Owen. Jól mondom?
Én volnék.
Jöjjenek! Körbevezetem magukat.
Még nem érkezett meg minden vendég,
de vacsorára az összes többi író is itt lesz.
Ez a fő kaszba.
De maguk a kertkapcsolatos szobát kapják.
Mutatom.
Hűha!
Ha a konyhában nincs az ínyükre való,
szóljanak a személyzetnek, és ők majd intézkednek.
- Rendben. - Oké.
Betetted a csomagjaikat a szobájukba?
- Igen, madame. - Köszönöm.
- Üdv! - Helló!
Fatema, ez elképesztő.
Köszönöm.
Itt minden a dédnagyapám idejéből való.
Kivéve a matracot. Megnyugtatásul, az új.
- Remek. - Hagyom, hogy berendezkedjenek.
Este hatkor koktél a teraszon.
Köszönöm szépen a meghívást. Nagy megtiszteltetés.
Ugyan! Enyém a megtiszteltetés. Viszlát később!
Hihetetlen!
Azt a mindenit!
Lenyűgöző!
Owen, nézd ezt a kilátás!
A végtelenségig ellátni.
Mázlisták vagyunk, hogy itt lehetünk.
Hé, őt ismerem.
Ja. Még mindig nem tudom elhinni, hogy ez valóság.
Én igen.
KATHERINE, ÍME PÁR LAKÁS
Mi a…
HANGPOSTA E
Igen?
Miért kapok ingatlanajánlatokat valami random számról?
Az egy ingatlanos.
Mi? Nem adhatod ki a számom csak úgy.
Azt mondtad, találsz egy új lakást, mielőtt elmész.
Elfoglalt voltam. Írok.
Ha megvárjuk a költözéssel, amíg kész a könyv,
sosem költözöl el.
És ezt te sem akarod.
Egy csomót vesződök ezzel a könyvvel.
Azért repültem ide, hogy egy kis nyugalmat találjak.
- Kath! - És fókuszt.
Az ingatlanajánlatok kurvára nem segítenek.
Hát, már nem az én dolgom segíteni neked.
- Igen, maga az a krimiíró… - Igen.
Krimiket ír, aha.
Mennyi idő alatt írta meg a képregényalbumát?
Nézze, olvastam az egyik könyvét,
és azt akarom mondani, hogy nem reménytelen.
- Mindent egybevéve két és fél év. - Tényleg?
Később beszélünk.
Ők irodalmi óriások, nekem meg van egy nyáresti könyvem.
Egy pillantásból megmondják,
hogy egy imposztor vagyok, és páros lábbal rúgnak ki.
Hé!
Írtál egy remek könyvet.
- Menni fog ez. - Köszönöm.
- Ja. - Csak egy zsarusztori. Unalmas.
Sajnálom!
Istenem, ő Ada Dohan.
- Nem tudom, ki az. - Egy Nobel-díjas író,
- úgyhogy tény úgy, mintha tudnád! - Oké.
Lily Kemp?
- Aha. - Rafih Abdo vagyok.
Igen.
- A memoárjaid… - Örülök,
hogy itt vagy. Imádtam a könyved.
Istenem! Ez igazán…
Köszönöm.
Ő Owen.
- Szia! Örvendek! - Szintúgy, haver.
Rafih írta azt a szép memoárt a gyerekkatonaként töltött líbiai éveiről.
- Igaz. Azt imádtad. - Igen.
Kérdezhetek valamit a könyvedről?
- Először is, kábé… - Oké.
Mikor írtad?
Rögtön a fősuli után kezdtem el…
Hali, kispajtás!
Hogy ityeg?
Hát ez szuper.
Szépirodalom vagy tényirodalom?
Hogy mondja?
Melyikben alkot?
Egyikben sem.
Nem vagyok író. A pénzügy a szakterületem.
A barátnőmet, Lilyt kísértem el.
Hadd találjam ki!
Magának ajánlotta a könyvét?
Igen.
Igen, neki ajánlottam.
Nélküle nem ment volna.
Lószart!
Hogy mondja?
A könyv egy író elméjében olyan, mint egy magzat az anyaméhben.
Ha egyszer megfogant,
senki sem tehet semmit, hogy felgyorsítsa vagy meghiúsítsa az érkezését.
Maga nem több puszta kényelmi szolgáltatásnál.
Mint a meleg törölköző az első osztályon.
Jól érezted magad?
Egész este alig szólaltál meg.
Igen.
Figyelj, ne vedd magadra azt a meleg törölközős beszólást!
Ő egy hírhedt szarkeverő.
Érted? Mindig ezt csinálja.
Semmi gond.
Hát ez remek!
Kéne egy Ambien altató.
Te is beveszel egyet?
Nem, lesz egy hívásom.
Ja, igaz. Oké.
- Jó éjt! - Jó éjt!
Várjunk, mi?
Basszus!
Gyerünk már!
Bassza meg!
Mi lesz már?
Basszus!
Hála istennek!
Szia! Már vonalban vannak?
- Nincs gáz, de már vártak. - Bakker! Kapcsolj!
Szia, Owen!
Hali, bocsánat! Volt egy kis térerőgond, de itt vagyok.
Oké, a következő a szitu.
Tisztázta a családjával a telek eladását.
Rábólintottak, az ajánlatunkra várnak.
De csak úgy adja el, ha ő lehet a vezérigazgató.
Ezt is bele kell foglalni.
Ja, láttuk az e-mailed. Minden rendben.
- Szólunk, ha megvan az ajánlat. - Jó.
Remek. Csak tisztázni akartam.
Halló?
Faszom!
Jó estét!
Víz.
Mobilhálózat. Szakadozik.
Hát igen.
Oké.
Mondja!
Nem látta, melyik ajtón jöttem ki?
Nem.
- Sajnálom! - Semmi baj.
Várjon!
- Itt van a lépcső. - Oké.
Most már tudom, hol vagyok.
- Igen? - Igen.
Köszönöm. Egész éjjel a tetőn bolyongtam volna.
Szívesen.
- Jó éjt! - Jó éjt!
Majdnem mindig bebukja, nem igaz? Fifti-fifti.
- Hát itt vagy! - Helló!
- Szia! - Ő Owen.
Egész éjjel hívásokat intézett.
- Rafihot ismered. - Csá!
Ők pedig Peng és Gunner.
Gunnar.
- Helyesen Gunnar. - Gunnar. Bocsánat!
Van itt egy újságíró, aki riportot készít az elvonulásról.
Fatema megkért párunkat, hogy maradjunk vele beszélgetni. Nem gond?
Ugyan! Maradj csak!
Nem fogod úgy érezni, hogy iderángattalak, aztán magadra hagytalak?
Nem. Elleszek. Csináld csak!
Nincs víz?
Annyira sajnálom!
Semmi baj.
Azonnal megjavíttatom.
Szuper.
De tudja, mit? Addig is, szeretnék…
Jó lenne egy csendes hely, ahol dolgozhatnék.
Attól tartok, ma nagy lesz a nyüzsgés a kaszbában.
Igen.
De lesz egy kirándulás.
- Ne! - Senki se megy.
Az út hosszú, az autó légkondicionált.
És a hab a tortán,
hogy a sofőr nem beszéli a nyelvünket.
Jó reggelt!
- Igen? - Ez a kocsi megy a Sef-valamihez?
- Igen. - Igen? Oké.
Üdv!
Helló!
Köszönöm.
Csak mi ketten?
Igen.
Amúgy Owen vagyok.
Katherine.
Loewe?
Tudtam, hogy ismerős valahonnan.
Láttam az arcát az ágyban.
A barátnőm olvassa a könyvét, és ott a fotója a hátulján.
- Szóval… - Oké.
Ott fekszem az ágyban, maga meg egyenesen engem bámul.
Owen!
Látja ezt?
Ez 100%-os figyelmet igényel.
Szóval fogjam be?
Kérem!
Oké.
Na jól van.
Később találkozunk.
Igen.
Egy pillanat!
OWEN, HAVER…
A PARTNEREID NAGYON HALLGATNAK. VAN VALAMI, AMIRŐL TUDNOM KELLENE?
NEM, MINDEN PRÍMA. HAMAROSAN KIVÁLÓ AJÁNLATOT FOGSZ KAPNI.
- Tényleg? - Igen.
Rendben.
- Üdv! - Helló!
Biztos? Nem akarom zavarni.
Szünetet tartok.
Oké.
Mi a helyzet?
Minden oké.
Igen?
Hogy telt a reggel?
Tűrhetően.
Köszönöm.
- Azt kérem, amit ő. - Jó.
„Tűrhetően”?
Ezért utazott több ezer kilométert?
Ja, én…
Tudni akarja az igazat?
Mindig.
Nem vagyok oda az utazásért.
- Tényleg? - Igen.
Ez az egész hajcihő, tudja, a repülőterek, a repülés meg a…
Az emberek azt mondják, hogy transzformatív élmény lesz.
Új, egzotikus helyeken rátalálsz az új, egzotikus énedre.
De mikor odaérsz, sem új, sem egzotikus nem vagy.
Csak a régi önmagad.
Ez igaz.
Flaubert szerint az utazás lényege, hogy szerényebbé váljunk.
Érti?
Látni, milyen apró helyet foglalunk el a világban.
Négy lánytestvérrel nőttem fel.
Úgyhogy tudom, milyen kicsi vagyok.
Oké.
- Köszönöm. - Szívesen.
- Bon appétit. - Köszönöm.
Akkor miért jött el?
Jó kérdés.
A barátnőm, Lily meghívást kapott. Igen.
Nem is tudom.
Kellett neki valaki, aki vásárolgat neki.
Mit vett?
- Látni akarja? - Naná!
Az aztán kurva sok kis csillag.
Igen.
Csillagból sosem elég, igaz?
- Tényleg? - Nem tudom.
Na és magának
hogy telt a napja?
Tűrhetően.
Milyen lenne úgy itt élni, hogy nem szereti a kék színt?
Ki ne szeretné?
A kéktől ütni-vágni tudnék.
Hasznos idő- és energiafelhasználás.
- Hát nem? - De.
Most hová megyünk?
Valami új és egzotikus helyre.
Maga miért repült ide több ezer kilométert?
Egy könyv befejezésén dolgozom.
Kellett egy hely, ahol írhatok.
Otthon nem ment?
Nem.
Otthon kezdte el?
Igen.
Mi változott?
Elnézést!
Bocsánat! Beszéli a nyelvet?
- Igen. - Köszönöm.
Elvesztettem a poggyászomat, vennék alsóneműt.
Hogyne. Kövessen!
Ez meg…
Minden rendben?
Maga értette?
Szerintem valami motorhiba.
Fantasztikus!
Ilyet sem látni mindennap.
Maga szerint ez normális?
Nem.
Határozottan nem.
Azt a kurva!
- Helló! - Hali!
Üdv! Hogy vannak?
Nos, mi…
Klassz.
Uram, madame! Sisi vagyok, Aziz tesója.
A kocsi meghibásodott, de javítható.
Jöjjenek! Elviszem magukat a kocsimmal.
Menjünk veled?
- „Javítható”? - Aha, jöjjenek!
Nem dekkolunk ott sokáig, ugye?
Azt mondta, hogy gyorsan meg tudja javítani.
Igen, igyekszem majd, ahogy tudok.
És ha elhúzódna, addig jól ellesznek a családomnál,
- anyám boldog lesz. - Ez kedves.
Főzni fog mindenfélét. Ezt csinálja, ha vendégünk van.
- Csak főz és főz és főz. - Folyton?
- Hali! - Szia!
- Helló!
Mennyi ideig fog ez tartani? El tud jönni értünk valaki?
Arra semmi szükség.
A fivérem felhívta a kaszbát. Tudják, hogy késnek.
Kérem, kövessenek, jó?
Kérem!
Jól van. Oké.
Köszönöm.
Persze.
Owen. Shee-th?
- Az én nevem Mohamed. - Mohammed!
Én, Katherine. És te?
Téged hogy hívnak?
Téged. Téged is? Katherine-nek hívnak?
Odanézzenek! Biztos gyönyörű baba lesz.
Gratulálok!
Jól áll.
Tökéletes.
Új és egzotikus.
Igen.
Talán egy kicsit.
Kérdezhetek valamit?
Igen.
Ezek az elvonulások meg hasonlók…
íróként nagy részét képezik az életének?
De mennyire!
Úgy értem, nem is kell írnia.
Csak utazik, konferenciákra jár,
és olyanokkal lóg, akik berúgnak, és csak magukról beszélnek.
Szerencsés. A részese lehet.
Á, nem, csak…
Ez Lily első regénye, így…
- Igen, és nagyot ment. - Igen, óriásit.
Pedig azelőtt semmit nem publikált.
És egyik napról a másikra bestseller író lett.
Hát ez egy drasztikus átmenet.
Hogy birkózik meg vele?
Egész ügyesen.
Tudja, ez… ez egy nagy változás.
Minden olyan… más.
Ő is kicsit olyan…
Nem is tudom.
Más.
Tudja, én…
Mármint, minden oké.
Sosem láttam olyat, hogy minden oké lenne.
Nem. Valóban nem az.
És mit fog csinálni azzal a sok csillaggal?
Azt hiszem, a lakáshoz kellenek neki.
Dekorációnak?
Gőzöm sincs. Valamit díszít vele.
Vagy úgy, értem.
Klassz volt ez a nap.
Köszönöm.
Én is köszönöm.
Megnézem, mi folyik ott.
Csatlakozik?
- Inkább kihagyom. Jó éjt! - Jó éjt!
Szia! Hát itt vagy!
Már kezdtem aggódni miattad.
- Csini vagy. - Eltűntél.
- Hogy vagyunk? - Remekül.
Oké, gyere, ülj le!
Hali!
- Minden oké? - Igen.
Mindenki olyan jó fej. Imádom őket.
Amúgy mi folyik itt?
Csak egy kis marokkói hagyomány, tudod.
Ki kellene próbálnod.
Nem, kösz.
Mi folyik itt?
Az újságíró sokkal többet tudott rólam, mint hittem.
Kiderült, hogy az európai piacon is kelendő a könyvem.
Ez egyértelmű.
Te hogy vagy? Milyen napod volt?
Magányos voltál?
Igen, egy kicsit.
Vagyis nem, valójában volt társaságom az úton.
Ki?
A kedvenc írónőd. Katherine Loewe.
Katherine Loewe?
Ő nincs is itt.
Dehogy nincs.
Vele töltötted a napot?
Hát, részben.
A saját dolgunkat is intéztük közben.
Miért nem mondtad el?
Most mondom.
Igaz.
És miről beszélgettetek?
Erről-arról.
Owen! Ez olyan, mintha…
Mi?
Mit szólnál, ha Warren Buffett-tel tölteném a napot,
te megkérdeznéd, miről beszéltünk,
és én azt felelném,
hogy „erről-arról”?
Nem igazán érdekel Warren Buffett.
Hát ez remek!
Megkapta az ajánlatot. Várjuk, mit szól.
Ott akar alkalmatlankodni a pali, miután megvettük?
Ja. Végig ez volt a feltétele.
Vezérigazgató akar lenni, ez fontos neki.
Már így is megkapja a kitermelés utáni profit 15%-át.
- Már családja sincs. Mit akar? - Vili.
De ez első helyen lesz az ellenajánlatában.
Sosem vezetett igazi vállalkozást.
Owen, hoztál egy remek ingatlant.
Segíts a palinak meglátni a fényt, jó?
Rendben. Szólj, ha jelentkezett!
Veled tudatjuk először.
Szia!
Ez elfogadhatatlan. Higgye el…
Csak egy csendes helyet akarok.
De tényleg, az sem kell, hogy szép legyen.
Rumliban tudok a legjobban dolgozni.
Egy gardrób is tökéletesen megteszi.
Bármi.
Tökéletes.
Madame Benzakour nem örülne, hogy egy raktárban dolgozik. Ez…
Hát, akkor talán ne mondjuk el neki!
Hogy hangzik?
Remekül.
Köszönöm, Hamid.
Magára hagyom.
Annyira gyönyörű!
Te jó ég!
Ez elképesztő.
Owen, szerinted hány éves ez a hely?
Két-három éves?
Na persze!
Ez annyira király.
Úgy tűnik, hogy ezt a részt Qubbat al-Khayzurānnak hívták.
És a szultán kedvenc ágyasa után nevezték el.
Jó, mi?
- Saját szárnyat kapott. - Ja.
Biztos bepöccent rá az összes többi ágyas.
Líbiában is vannak ilyen romok?
Igen, vannak. Naná!
Vannak a római és bizánci korból.
Gyerekkoromban sokat játszottam… Hogy is hívják azt a bujkálós játékot?
- Bújócska. - Bújócska.
Bújócska. Sokat bújócskáztunk az ókori amfiteátrumokban.
Menő.
Elnézést! Fel kell vennem.
- Bocs! - Semmi baj.
Az AGVA még mindig 5200 per hold.
Akkor a nyitó ajánlatunk igen nagylelkű.
Méltányos. Nem tudom, miért van fennakadás.
Ha ez valami zöld szarság,
üzenem, hogy a kormány részéről épp elég a korlátozás.
Meg kéne köszönnie nekünk.
Beszélj vele, Owen!
Az lesz a legjobb. Bennem bízik.
Közlöm vele, hogy tegyen ellenajánlatot.
Majd tájékoztass!
- Hali! - Bocs, srácok! Melóügy.
Mi?
Owen, mivel foglalkozik?
Magántőke-befektetésekkel.
És az mi?
Olyan eszközökbe fektetünk, amelyek idővel felértékelődnek.
Most épp egy szénlelőhelyet próbálok megvenni.
Szénlelőhely bányászathoz?
Lényegében kitermeléshez.
De nem mi magunk fogjuk felhozni a szenet.
Csak befektetésnek vásároljuk fel a földet.
De tisztaszén-lelőhelynek szánjuk.
Erről olvastam.
Tiszta szénnek hívják, de attól még mindig nagyon káros, igaz?
Persze, de ha áramot akarsz,
szükséged lesz valamilyen energiaforrásra.
Tehát amíg a szél-, nap- és vízenergia nem tudja kielégíteni a globális igényt,
addig 1000 hektárnyi kiaknázatlan szén jó befektetésnek ígérkezik.
Igen.
Elnézést! Bocsánat!
Jó lett volna, ha jelen vagy ebédnél!
Van egy ügyletem, tudod.
Igen, de minden hívást azonnal fel kell venned?
Senki sem ül a telóján.
- Én sem akarok. - Na ja.
De vannak főnökeim, határidőim, és bejátszik egy ötórás időeltolódás.
Tudom, csak úgy érzem, mintha itt sem lennél velem.
Lily, én itt vagyok.
Katherine!
Végre összefutunk.
Köszönöm szépen a meghívást.
Ne haragudjon, csak az időeltolódás és a poggyászom…
Igen, Hamid mondta.
Sajnálom! Ez annyira kellemetlen.
Imádom a szobát. Tényleg.
Csak tudja…
- Hoznál egy italt? Köszi. - Persze.
- Elnézést! - Oké.
Ma este csatlakozik hozzánk vacsorára?
Természetesen. Hogyne.
- Számítok magára. - Oké. Eskü, ott leszek.
Oké. Viszlát!
Köszönöm a vendéglátást.
Elnézést, bocsánat a zavarásért!
- Ugyan! - Be akartam mutatkozni.
- Helló! - Lily Kemp vagyok.
Helló! Katherine.
- Örvendek! - Én is.
Már annyit hallhatta, hogy biztos unja,
de a Sem itt, sem máshol című könyve ifjúságom meghatározó emléke.
Ez késztetett arra, hogy író legyek.
Akkor bocsánatot kell kérnem.
Nem, dehogy.
- Őszintén szólva, nem tudom… - Kösz.
Kaphatnék egy sört?
Úgyhogy köszönöm.
Könyvvel vagy anélkül is megtalálta volna az útját.
Helló!
Hali!
Már találkoztak, ugye?
Owen, Katherine.
Igen, találkoztunk.
Emlékszem, láttam képeket egy magazinban.
Nem is tudom, néhány évvel ezelőtt, egy tanyáról, ahol élt.
Kivel is?
Egek, mi volt a neve?
Nem, úgysem tudod.
Mindenesetre,
ilyen lehet a tökéletes élet.
Most mennem kell.
Persze.
Hogyan?
Úgy értem…
Nem a tökéletesség a lényeg.
Nietzsche volt az, aki az igazságról és arról beszél, hogy mit jelent létezni.
- Egzisztencialista. - Jean-Paul Sartre.
Nem. A nő, a szeretője.
- Simone de Beauvoir. - Igen, ő az.
Ez az! Jól van.
- Ez jó volt. - Mindenki…
Mossuk le őket! Gyerünk!
Rajta!
- Lolita anyja. - Charlotte Haze.
Igen!
Lengyel író, aki angolul írt.
- Conrad. - Joseph Conrad.
- Conrad. - Igen.
Oké. Oké, én jövök.
- Ja, ja. - Ja, ja.
Lily Kemp.
Ezt tudom.
Ez volt George Sand valódi neve.
- Amantine-Lucile-Aurore… - Amantine-Lucile…
- Dupin. - Helyes! Igen.
- Dupin. - Igen.
Gogol esszégyűjteménye.
Micsoda szemét!
Oké. An Evening on the Farm in Dikanka.
- Igen! Nagyon jó. - Csodálatos.
Gratulálok!
Flaubert hősnője.
Epét hányva halt meg.
- Bovaryné! - Bovaryné!
- Igen. - Szép!
Oké, ennyi, emberek.
Ezt nagyon élvezem.
- Most te jössz. - Oké.
Lássuk!
Owen!
- Ne hagyj minket cserben! - Mutasd meg!
- Lássuk, mit tudsz! - Igen.
Még idén!
Ugyan már, ez nem igazságos.
- Mondj róla valamit! - Ez nem fair.
- Gyerünk! - Hé!
Azt hiszem, többen voltak.
Háttérénekesek voltak a…
Nem.
Ez irodalommal kapcsolatos, Owen.
Nem, ez zene. Korai R&B.
- Nem, az nem lehet. - Aretha Franklin vagy…
Ez nem zene. Ne abban gondolkodj!
- Egy cím? - Nem tudom.
Egy karakter? Összecseng valamivel?
- Fogalmam sincs. - Jelent valamit?
Eszedbe jut róla bármi?
Lejárt az idő!
Elnézést!
Oda se neki!
- Semmi baj. - Katasztrófa!
Minden rendben.
Hé!
Hagyjátok! Csak sportújságot olvas.
Jól van. Most megszerezzük a vezetést.
- Oké? - Oké.
Istenem! Oké.
Jól van. Ezt tudom.
Egy könyv, amiből megtudhatod, hogy kell szexelni.
- Szexelni? - Kámaszútra.
A jó szex?
Mindenki tudja.
Helló!
Kizártad magad?
Igen.
Üres a poharad?
Igen.
Jobb szobát kaptál.
Igen, nyilván.
Nagyon stílusossá tetted, tetszik.
Köszönöm. Igen. Mint látod, nem kis munkám van benne.
Mit gondolsz, mibe kerülne mindez, ha fizetnénk érte?
Nem is tudom, sokba.
Furcsa, nem?
Valóban az.
Pipre, bármi is legyen az.
Pip volt Gladys Knight egyik háttérénekese.
- Igen, Gladys. - Knight and the Pips.
Köszönöm. Pont őrá gondoltam.
- Csirió, Gladys! - Ja, Gladysre!
Pip ugyanakkor egy Charles Dickens-regény szereplője is.
A címe: Szép remények.
Igen, valószínűleg erre voltak kíváncsiak.
Nos, én egyetértek veled.
Inkább az If I Was Your Woman, mint a Kis Dorrit.
Kérdezhetek valamit?
Persze.
A te párod hogy birkózik meg mindezzel?
Ki mondta, hogy van párom?
A Wikipédia.
Rám gugliztál?
Igen. Rád gugliztam.
Miért?
Kíváncsiságból.
Meg is kérdezhetted volna.
Igen, de most már nem kell.
- Mindent tudok. - Értem. Hát persze. Jól van.
Például mit?
Tudom, hogy az első könyvedet még egyetemista korodban adtad ki.
Ami, meg kell mondjam, eléggé vérlázító.
Na! Lassan a testtel!
A „Munkássága” részt csak átfutottam. Túl hosszú.
A díjakat is. Végtelen.
Átjött a lényeg. Termékeny és sikeres írónő.
Aztán a magánéletedre ugorva kiderült, hogy egy szobrásszal vagy,
aki óriási fémgömböket készít, amik valamiért
dollárszázezrekért kelnek el.
Wikiidézetből is volt egy rakás.
Nagyon gyakran idéznek tőled.
Igen.
Igen, ez a legnagyobb eredményem az életben.
De persze, ha tényleg meg akarsz ismerni,
olyan dolgokat is meg kell tudnod, amiket a netről nem lehet.
Például?
Például… Lássuk csak!
Mi volt a beceneved a gimiben?
Ezt igazából kérdésnek szántam. Hozzád.
Mi volt a beceneved?
Ki mondta, hogy volt becenevem?
Az a típus vagy, aki becenevet kap.
- Ezt nem tudhatod. - Pedig tudom.
Ki vele!
Nem te voltál az a srác a futballcsapatban?
Tudod, a nagyágyú.
Nem tudom, hogy dobtad-e, vagy elkaptad-e a labdát,
de határozottan nálad volt a labda, ahogy ketyegett az óra.
És annak a srácnak mindig van beceneve.
Úgysem mondom el.
Dehogynem.
Igen.
Azt akarod, hogy találjam ki?
Miért is ne?
Igen?
Legyen!
Tényleg azt hiszed, hogy megfejtheted?
Tudom, hogy megfejtem.
Megvan.
Nem, azt kétlem.
De.
A Nagy O?
Ne bassz!
A Nagy O, ugye? Tényleg Nagy O-nak hívtak?
Hogy hibáztál rá?
Ez hihetetlen!
Sőt mi több.
Ha így hívtak, a pomponlányok
biztos skandáltak valamit.
Tudod, mit? Ezt nem folytatom.
- Kérlek! - Nem.
Halljam, mit skandáltak?
Beszéljünk a te becenevedről!
- Mit szólsz? - Nekem nincs becenevem.
Ez annyira nyilvánvaló.
Szóval mit skandáltak?
Rendben, egye fene!
Lássuk az O-t! Lássuk a Nagy O-t! Lássuk az O-t!
- Köszönöm szépen, hogy elskandáltad. - Istenem!
Tudod, mi a legrosszabb benne?
Hogy imádtad.
- Imádtam. - Igen.
Hihetetlenül imádtam.
Hát persze.
Hogyhogy otthon nem tudod befejezni a könyved?
Hosszú történet.
Igen?
Ráérek.
Tényleg?
Basszus!
Mégsem.
Sajnálom! Dolog van.
- Legközelebb? - Legközelebb.
Jó éjt!
Én dobtam, amúgy.
A labdát.
Irányító voltam.
Én döntöttem el, mi történik a pályán.
Oké, szóval Dina telefonált,
és a Random House két könyvre szóló szerződést akar kötni velem.
Gratulálok!
Nem érted. Ha ők akarják kiadni a könyveimet,
szaftos ajánlatot kell tenniük.
Nem amivel egy szabadúszó szemét kiszúrják, Owen.
Nagy pénzről beszélek.
Owen, ez jó hír.
Mint mondtam, gratulálok!
Már megbocsáss!
Fenyegetve érzed magad?
Ez most komoly?
Ha egyszer így reagálsz annak gondolatára, hogy anyagilag függetlenné válok.
Jézusom!
Mi? Csak nem olyan fickónak tűntél,
akit fenyegetne a sikerem.
Te sem tűntél olyannak,
aki kifiguráz egy rakás ember előtt,
mert nem olvastam egy szaros Dickens-könyvet.
Mindketten sokat tanulunk itt.
Az csak vicc volt.
- Neked ez vicces? - Igen. Az egy játék volt.
A játék szórakoztató. Ez nem volt.
Oké.
Honnan tudod, hogy Dickens volt?
Már nem tudom, ki vagy.
Nézd, rossz napod van.
Semmi baj, jogod van hozzá. Értem én.
De nekem nincs rossz napom, Owen.
Valójában nagyon is jó napom van.
És szeretném, ha így maradna.
Úgyhogy én most elmegyek. Oké?
Keress meg, ha jobb kedved lesz!
Jó reggelt, cuki fiú!
Húzzon a búsba!
Sajnálom!
Hozzak valamit?
Ne!
Hali!
Hogy érzed magad?
Jobban vagy?
Egy kicsit.
Az a kibaszott szendvics!
Milyen szendvics?
Ettem egy szendót a városban.
Mikor voltál ott?
Tegnap.
Oké. Nos, hamarosan indulunk az éjszakai sivatagi kirándulásra.
Én kihagyom.
Semmi baj. Menj csak nélkülem!
Oké.
Kihagyod a Szaharát?
Ezúttal igen.
Te?
Már láttam.
Aligha változott.
Szia, kölyök!
Kérsz egy sört?
Rajta, ismerd be, hogy elakadtál!
Nem akadtam el.
Azonnal látni rajta, ha elakad.
Nem akadtam el.
Mi a címe?
Ajjaj! Ha még címe sincs, akkor azt sem tudod, mit írsz.
Kell segítség?
Tudod, mi a megoldás.
Mi a megoldás?
Baszd meg vagy öld meg.
Ha elakadsz az életben
vagy az írásban…
valami visszavonhatatlant kell tenned.
A halált és a szexet
nem lehet visszacsinálni.
Tudod, egész jó segge van.
A barátnődnek.
Haver, ne mondj ilyet!
- Bóknak szántam. - Hát, elég gáz.
Tudod, Katie-vel majdnem összeházasodtunk, amikor annyi idősek voltunk, mint ti.
Miért nem tettük?
Ugo, soha, egy pillanatra sem futott át az agyamon, hogy hozzád menjek.
Talán ezért.
Sokáig voltatok együtt?
Nem, fiatalok voltunk. Aztán…
Gyorsan kialudt a láng.
Ő még mindig eléggé odavan érted.
Ő egy alkoholista szexfüggő, szóval…
- Minden nőért odavan. - Ja.
Világos.
Tegnap követtél.
Nem.
De.
Láttalak a városban.
Ott voltam. De nem követtelek.
Akkor mit csináltál?
Vásárolgattam.
Mit?
Ki kellett mennem a piacra egy…
nagy adag élénk narancssárga fűszerért.
Szuper.
Csak Ugo részegnek tűnt,
és tudni akartam, hogy biztonságban vagy-e.
És igen?
Nagyon szép.
- Rendben. Viszlát! - Viszlát!
Kinek irkálsz folyton?
Csak munkaügy.
Ja, attól tartok, hogy a főnökeim mind egy szálig faszok.
Miért is?
Uncsi. Úgysem akarnád hallani.
De, érdekel. Ki vele!
Találtam egy szénlelőhelyen fekvő nyugat-virginiai földterületet.
A főnökeim totál izgatottak lettek.
Ígéretes üzletet hoztam nekik.
Minden szuper, tudod.
De?
Az eladó részt akar vállalni.
Családi tulajdon,
és nem akarja, hogy néhány New York-i tahó megcsonkítsa a hegytetőt.
A szavamat adtam neki.
A főnökeim azt mondták:
- „Persze, nem probléma.” - Értem.
De az e-mailekből lejön,
hogy tesznek az ígéretükre.
Szarul hangzik.
Igen, szar ügy.
Ilyen nehéz a helyes dolgot tenni?
A legtöbb ember számára lehetetlen.
Én kiskoromban nagyon. Te nem?
- De. - Izgatott voltál?
És te kinek irkálsz?
Ingatlanajánlatokat kapok. Az agyamra mennek.
Bárki is találta ki az „en suite fürdő” kifejezést, ki kellene belezni.
Miért nézed az ingatlanokat?
El kell költöznöm.
Mi történt a tanyával?
Elváltak útjaink.
Neked és a háznak, vagy neked és a szobrásznak?
Mindkettő.
Meddig voltatok együtt?
Tizennégy évig.
Az jó hosszú idő. Mi… Mi történt?
Vicces sztori.
Valójában rákos lett.
És…
Igen. A rák valóban haláli.
Jól van. Vagyis rendbe fog jönni.
Oké.
Korán elcsípték, teljesen kezelhető, meg minden.
De egy hónapig azért ijesztő volt,
ami épp elég hosszú volt ahhoz, hogy legyen egy megvilágosodása.
És mire jött rá?
Hogy leélt 14 évet valakivel, akinek…
idézem…
„A szíve képtelen a szeretetre.”
Ezt nem hiszed el, ugye?
Nem is tudom.
És olybá tűnik, csak akkor vagyok elviselhető, ha épp nem írok.
Van olyan, hogy nem írsz?
Ez benne a vicces.
Ugye?
Szóval, elakadtál?
Én nem ezt a szót használnám.
Melyik szót?
„Elakadt.”
Az edzőm mindig azt mondta:
„Amiért nem kell keményen megdolgozni, azt nem érdemes megszerezni.”
Igen? Nem is tudom.
Azt hiszem, van, hogy ölünkbe hullanak a jó dolgok.
Visszajöttek a sivatagból.
Jó éjt!
- Hé! - Igen.
Ha számít valamit…
nagyon is elviselhető vagy.
Jó éjt, Owen!
Owen, mi a problémád? Alig szóltál hozzám.
Bocs! Másnaposan feküdtél az ágyban.
Dühös vagy, mert jól érzem magam.
Tudod, mióta idejöttünk, olyan enervált vagy, és…
Hé, nem én dobálózok hangzatos szavakkal,
tépek be folyton, és jövök be ruha nélkül.
Ezen pörögtél egész idő alatt,
miközben kihagytad a szaharai túrát?
Ételmérgezést kaptam.
Ha nem az, találsz valamit mást.
Mindig tönkreteszed, ha valamiért lelkesedek.
Mit tettem tönkre?
Ezt az utat például.
Ez baromság.
Minden, amit hirtelen ki nem állhatsz velem kapcsolatban,
egyik sem új.
Ez vagyok. Mindig is ez voltam.
Eddig megfelelt.
Nem felelt meg.
Oké? Mindig is zavart,
hogy nem olvasol könyveket, nem értékeled a művészetet.
De nem szóltam, mert nem akartam lerombolni az önbizalmad.
Kösz, igazán figyelmes vagy.
Nézd, Owen…
Ezek a dolgok mind-mind…
Ezek a személyiségem alapvető részei.
És úgy teszel, mintha zavarna.
Nem tudom, mit akarsz tőlem.
Úgy érzem, azt sem tudod, hogy te mit akarsz. Pont.
Igazad van.
Érezd jól magad, nem leszek útban.
Csodás!
NEM TETSZIK A DOLOG. A SZAVAMAT ADTAM NEKI.
EZ ÜZLET. NE KEVERD BELE AZ ÉRZÉSEKET!
TÚLÉLI. GAZDAG LESZ.
AHOGY TE IS.
ÉLVEZD A NYARALÁST!
INNEN ÁTVESSZÜK.
Szia!
Oké?
Megszomjaztál?
Hát, józanul nem jutottam semmire, úgyhogy ittam.
Szóval, mi a dilemma?
Csak az, hogy…
Hogyan éljük helyesen az életet.
Vagy úgy.
- Az élet könnyű kérdései. - Ja.
Én úgy látom, hogy két lehetőség van.
A szokásos hozzáállásom.
Ami micsoda?
Ha eldurvul a szitu, megerősödsz.
Értem.
Ha nem nehéz megszerezni, akkor meg sem éri.
Igen.
Mi a másik lehetőség?
Óvatosan!
Elcsavarod a fejem, te kölyök.
Minek neveztél?
Kölyöknek.
Oké.
Owen, nem rosszból mondtam.
Ezt jó tudni.
Kösz.
Owen!
Fenébe!
Szia!
Téged kerestelek.
Mikor reggel felébredtem,
és te nem voltál ott…
azt hittem, hogy elmentél.
Hogy egyszerűen…
lemondtál kettőnkről.
Nézd, tudom, hogy kifordultunk önmagunkból.
Legalábbis én biztos.
De azt is tudom, hogy…
boldogtalanok vagyunk.
Te is boldogtalan vagy.
Kedvelsz te egyáltalán?
Nem mindig.
Ugyan már! Te sem mindig kedvelsz.
Én csak… Nem vagyok tökéletes, tudod jól. És te sem vagy az.
Talán mindez…
Talán mindez, csak…
Talán mindez betudható… egy párkapcsolat nehézségeinek.
Talán haza kellene mennünk, és onnan újrakezdeni.
RAFIH ÚJRA ÍGY AKARLAK LÁTNI
Bassza meg!
Bocsánatot kérek a tegnap este miatt!
Részeg voltam és bután viselkedtem,
- de igazából… - Nézd…
…a veled való találkozás a legjobb, ami itt történt.
És még valami.
Elmegyek.
Felfedezőútra indulok.
Merre mész?
Nem tudom.
De szerintem velem kéne jönnöd.
Köszönöm.
Szívesen.
Szóval…
Mit is csinálunk pontosan?
Magam sem tudom, mit csinálunk.
De örülök, hogy veled csinálom.
Én is.
Hé!
Nézd! Ágy is van.
Klassz.
Tudod, nem hittem, hogy velem jössz.
Nem?
Majdnem meg sem kérdeztem.
Miért tetted?
Mert kedvellek.
Jól éreztem magam veled.
Újra önmagam vagyok.
Régóta nem éreztem ezt.
Dettó.
Jó reggelt!
Dolgozol?
Egy kicsit.
Sikerült kibogoznom.
Igen?
Éjszaka hirtelen…
összeálltak a fejemben a kirakós darabjai.
Az éjszaka közepén?
Igen.
Olykor megesik.
Tudod? Elnézel a másik irányba, és…
a dolgok maguktól a helyükre kerülnek.
Ámde, valószínűleg, amit alvás előtt teszel,
az jelenti a különbséget.
Igaz?
Úgy értem, tegnap még el voltál akadva, most meg…
Szerintem nem bogoztál ki mindent.
- Nem? - Nem.
Azt hiszem, ide kéne jönnöd, hogy jobban kibogozódj.
- Igen. Olívabogyó. Jó. - Olívabogyó.
Tudod, imádom az olívabogyót, szóval…
Nagyon ízletes.
Kell ma egy kis egyedüllét?
Nem.
Nem gond. Elmehetek sétálni egyet.
Hagynálak dolgozni.
Nem kell.
Biztos?
Biztos.
- Rendben. - Oké.
OWEN, HAVER, HOGY ÁLLUNK?
NAGYON SAJNÁLOM, DAVE!
NEM FOGJÁK HAGYNI, HOGY TE VEZESD A CÉGET.
NYUGODTAN EJTSD AZ ÜZLETET.
Szóval, akarod tudni, mit csináltam ma?
Szerintem ugyanazt, amit én.
Igen, azt. Illetve…
felmondtam.
Micsoda?
Nem hivatalosan, de megadtam a kezdő lökést.
Owen, ez óriási!
Igen.
Tudod, mi segített? Az, hogy láttalak dolgozni.
Láttam, mennyire felvillanyoz.
Tényleg szereted, amit csinálsz, igaz?
Mindig.
Még akkor is, ha nem jutok semmire.
- Értem. - Igen, szeretem.
Látszik.
De én nem.
Mármint nem úgy, ahogy most csinálom.
Nyerni bármi áron, nem törődve azzal, kit teszel tönkre.
És én egyszerűen nem akarom így csinálni.
Nem akarok ilyen lenni.
Ebből nem vagyok hajlandó engedni.
Akkor ne tedd!
Mert az nem te vagy.
- Gratulálok! - Kösz.
Szivi. Hogy érzed magad?
- Rettegek. Igen. - Micsoda?
Szóval, melyik könyvedet olvassam el először?
Ugyan, hagyd csak! Egyiket se.
Dehogynem.
Az emberek szerte a világon tudnak rólad dolgokat, amit én nem.
És ez megőrjít.
Te tudsz dolgokat, amiket ők sosem fognak.
Tényleg? Mint például?
A becenevem.
Mi is a beceneved?
Nem mondom el.
Nem is tudom.
Talán itt maradok.
Tudod?
Veszek egy lakást,
halásznőnek állok.
Ez tetszik.
Igen?
Én is maradhatok?
Naná!
Igen. Benne vagy?
- Szuper lenne. - Nagyszerű.
Akkor megegyeztünk.
Megegyeztünk.
Tudod, mi az, amin gondolkoztam ma?
A swing route.
Az meg mi?
Egy passzolási mód a futballban.
Akkor használod, ha a dolgok nem éppen a legjobban alakulnak.
A lényege, hogy bízz eléggé az ösztöneidben, hogy bevállald.
Reményt találni egy nagy zűrzavarban.
Ezt jelenti.
Igen.
Egek! A táskád.
A könyvem!
Álljon meg!
Bassza meg!
Kurva élet!
Sajnálom!
Uramisten!
Van biztonsági mentés?
Nincs biztonsági mentés.
Sajnálom!
Kérlek! Kérlek, csak…
Ne…
Szia! Hát itt vagy.
Meglett a…
Nem találtam.
Mindenhol kerestem.
Jól vagy?
Én is. Bejártam mindent.
Átkutattam a kukákat,
hátha csak kiveszik belőle a pénzt, és kidobják a többit.
Ne haragudj, hogy úgy kifakadtam rád!
Nem kellett volna.
Semmi baj. Dühös voltál.
De baj. Tényleg sajnálom!
Oké.
Azt hiszem, jobb, ha most
hazamegyek.
Nem mintha lenne otthonom,
de majd keresek valami lakást. Aztán meg…
Talán jó lesz kezdetnek. Talán ez az, amit tennem kell.
Rendben. Csináljuk!
- Ma estére foglalunk járatot. - Nem, egyedül.
Egyedül kell mennem.
Sajnálom!
Nem hagylak ilyen állapotban egyedül hazarepülni.
Lassíts egy kicsit, és gondold át!
Nézz csak rám! Teljesen szétcsúsztam.
Ezt egyedül kell megoldanom, és…
Nem tudod, mire van szükségem. Én sem tudom.
- Jól van. Elég! - Próbálom össze…
El kell mennem innen.
Nézd, tudom, hogy nehéz.
Oké? Tényleg. És sajnálom!
De itt vagyok. Csak hadd segítsek!
Hogyan segíthetnél?
Elvesztettem két évet az életemből.
Ezen hogy segítesz?
Nekem nincs semmi másom.
Hobbik és becenevek.
Nekem csak az írás van.
Ne haragudj!
Ez az én hibám. Nem a tiéd.
Elvégre, basszus,
az utazók első számú szabálya, hogy mindig tartsd szemmel a táskádat!
Ugye? Mit is gondoltam?
Én meg csak ültem ott, néztem az óceánt, háttal a táskámnak.
Olyan ostoba vagyok.
Tudom, hogy feldúlt vagy,
és el akarsz tűnni innen,
de nem szabadna így elmenned.
Nem? Akkor mit kéne tennem? Maradjak?
Hátha még valamit elveszítek?
Ne csináld! Nem ezt mondom.
Idejöttem befejezni a könyvemet.
Ezt kellett volna tennem.
Elcsesztem!
Hagytam elterelni a figyelmem.
Én tereltem el?
Én tereltem el.
Ez vagyok neked? Figyelemelterelés?
Sajnálom, hogy odalett a könyved.
Oké. Utolsó kérdés.
Ez a nyolcadik regénye.
Hogyan változott az ön számára az írás folyamata az évek során?
Nos, azt hiszem, maga a folyamat nem sokat változott.
Ami változik, az az, hogy mit tanulok belőle.
Mindegyik könyv ad valamit,
megtanít valamire.
És ez mit tanított magának?
Igazából fogalmam sem volt, amikor elkezdtem.
A könyveim gyakran egyfajta zűrzavarból születnek.
Valamilyen megoldatlan kérdés lengi körül őket.
Sokat gondolkodtam azon az ösztönön, hogy hagyjunk ott csapot-papot és futás,
hogy a baj első jelére meneküljünk.
Ilyenkor azt mondjuk magunknak, hogy a veszély elől menekülünk.
De lehet, hogy ez baromság.
Talán nem is a veszély elől menekülünk.
Hanem a biztonság elől.
Talán ez a legfélelmetesebb.
Hogy belénk látnak.
Ismernek.
Szeretnek.
Talán csak én gondolom így.
Azt hiszem, ez tökéletes végszónak.
Katherine Loewe, köszönöm, hogy eljött.
Én köszönöm.
Köszönöm.
- Kösz. - Rendben.
Szia!
Hogy vagy?
Én… Én jól vagyok. És te hogy vagy?
Én is jól vagyok.
Te… errefelé laksz, vagy…?
Nem. Patricia…
Én rángattam le ide.
A legújabb könyvét ünnepeljük.
- Értem. - Remek lett.
El akartam mondani…
Kiengednél?
Maradj csak! Rohanok. Csak köszönni akartam.
Örülök, hogy láttalak.
Oké. Ezt a történetet az elejétől a végéig hallanom kell.
Mindannyiunknak.
Hát itt vagy.
- Jól vagy? - Igen, jól.
Gyere, lekéssük az elejét.
Owen?
Owen!
Egy másodperc.
Megértem, ha nem akarsz beszélni velem.
Dehogynem.
Próbáltam kitalálni, hogy…
mit mondjak neked.
Hogy kérjek bocsánatot.
Istenem! Ahogy eljöttem, az…
Vagy százszor kézbe vettem a telefont, de leblokkoltam.
Túlságosan szégyelltem magam.
Csak annyit mondhatok, nem voltam magamnál. Ez nem mentség.
De ez az igazság, és… Nem is tudom.
Amikor visszajöttem, teljesen magam alatt voltam.
Zombiként járkáltam,
lakást kerestem az ingatlanossal.
Úgy értem, nem azért, hogy az ingatlanossal lakjak.
Csak…
Értem.
A lényeg az, hogy…
Hiányoztál.
Minden percben.
És ez az írás lényege.
Közel hoz ahhoz, amit elvesztettél.
Úgyhogy ezt tettem.
Megírtam egy könyvet…
Swing Route címmel.
- Swing Route? - Igen.
Swing Route.
Reményt találni a zűrzavarban.
Valahogy így mondtad.
Igen. Igen, emlékszem.
Tényleg?
Igen.
Mindenre.
- Owen, jössz vagy nem? - Egy pillanat!
Igen, szóval…
Menned kell.
Csak azt akartam mondani…
hogy nem figyelemelterelés voltál. Te voltál a lényeg.
A feliratot fordította: Vig Mihály