Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mine damer og herrer, vi nærmer oss nå Marrakech i Marokko,
der lokal tid er 15.00.
Vi går nå inn for landing, så sørg for at setebelter…
Takk.
TALEMELDING MONA
Katherine, det er Mona.
Du kommer nok til det retreatet i dag.
Det er flott.
Men jeg vet at slikt av og til ender opp mer som moro enn jobb.
Jeg ville bare minne om fristen.
Vi vil rekke publikasjonsdatoen. Ville vært katastrofalt å ikke gjøre det.
Vi trenger utkastet innen…
Takk.
- Frue, velkommen til Kasbah A'shab. - Hei.
Jeg er Hamid.
Og hvor er bagasjen din?
Et sted mellom JFK og her.
Å nei. Den er borte.
Jeg skal være mer optimistisk og si "på avveier".
Fru Benzakour beklaget at hun ikke kunne møte deg selv.
Hun spiser med de andre gjestene.
Og denne er til deg.
Den er gammel. Etter deg.
Herregud.
Jeg bekreftet så sent.
Trodde jeg ville få et bøttekott.
Vel, fru Benzakour, hun insisterte på at du fikk det beste rommet.
Hvem ble droppet?
Dette er utrolig.
Jeg venter på deg utenfor.
Og når du er klar, tar jeg deg med på middag.
Nei. Ikke noe middag for meg.
Er du sikker? Fru Benzakour ville gjerne hilse på deg.
Hamid, jeg er så trøtt.
Hvis jeg tok det minste rommet,
tror du jeg kan droppe gruppeaktiviteter?
Jeg er bare… Jeg er her for å jobbe.
Ikke noe problem.
- God natt, frue. - God natt, Katherine.
- Unnskyld? - Jeg er ikke en frue.
Bare en Katherine.
Som du vil.
KASBAH A'SHAB INTERNASJONALT FORFATTER-RETREAT
Faen, Owen.
Hva gjør vi her?
Ikke spør meg. Jeg fulgte deg.
Hei, Lily Kemp.
Du kom.
Velkommen. Jeg er Fatema Benzakour.
Så hyggelig å hilse på deg.
Og Owen. Stemmer det?
Det er meg.
La meg vise dere rundt.
Vi venter fortsatt på noen gjester,
men alle forfatterne er her innen middagstid.
Dette er hovedkasbahen.
Men jeg må plassere dere to i et av hagerommene.
Denne veien.
Leter dere etter noe på kjøkkenet,
bare spør noen, og de vil ordne det.
- Greit. - Ok.
Hamid, satte du koffertene på rommet deres?
- Ja, frue. - Takk.
- Hei. - Hei.
Fatema, dette er utrolig.
Takk.
Alt er fra min oldefars tid.
Unntatt madrassen, som dere vil like å vite er ny.
- Bra. - Dere skal få finne dere til rette.
Cocktailer på terrassen kl. 18.00.
Tusen takk for at du tok meg imot. Det er en ære.
Kom igjen. Det er en ære for meg. Vi ses.
Jeg mener…
Herregud.
Ganske flott.
Owen, se på denne utsikten!
Man kan se uendelig.
Seriøst, er vi ikke heldige?
Jeg kjenner henne.
Ja. Jeg fatter ikke at dette er virkelig.
Jeg gjør det.
HEI KATHERINE NOEN EIENDOMMER
Hva i…
MOBILSVAR E
Ja.
Hvorfor får jeg eiendomsreklame fra en tilfeldig telefon?
Jeg ga megleren nummeret.
Hva? Du kan ikke dele ut nummeret mitt.
Du sa du ville finne et nytt sted å bo før du dro.
Har vært opptatt. Skriver.
Hvis vi venter på at du skal slutte å skrive,
vil du bo her for alltid.
Ingen av oss ønsker det.
Du vet hvor vanskelig boka har vært.
Det var derfor jeg fløy ut hit bare for å få litt fred.
- Kath. - Konsentrasjon.
At du sender dette leilighetstøvet, hjelper ikke.
Vel, å hjelpe deg er ikke mitt ansvar lenger.
- Ja, du er den krimskrivende… - Ja.
Om forbrytelser, ja.
Hvor lang tid tok det deg å skrive den grafiske romanen?
Jeg leste en av bøkene dine,
og jeg vil si at du kan forbedre deg.
- Jeg vil si to og et halvt år. - Er det sant?
Vi snakkes senere.
Alle er litterære kjemper, og jeg skrev en lovpriset strandlesning.
De vil kaste ett blikk på meg
og se hvilken bedrager jeg er, og så kaste meg ut.
Du.
Du skrev en flott bok.
- Du fikser dette. - Takk.
- Ok. Ja. - Politihistorie. Jeg kjedet meg.
Jeg beklager.
Herregud, det er Ada Dohan.
- Vet ikke hvem det er. - Hun vant Nobelprisen,
- så lat som du gjør det. - Ok.
Lily Kemp?
- Ja. - Jeg er Rafih Abdo.
Ja.
- Memoarene… - Jeg ble begeistret
da jeg hørte du kom. Elsket boka di.
Herregud. Jeg… Det…
Takk.
Dette er Owen.
- Hyggelig å hilse på deg. - Det samme.
Rafih skrev de vakre memoarene om tida som barnesoldat i Libya.
- Ja. Jeg liker den. - Jeg.
Kan jeg stille et spørsmål om boka di?
- For det første… - Ok.
Når skrev du den?
Jeg begynte rett etter college…
Hei.
Står til?
Greit.
Fiksjon eller ikke-fiksjon?
Unnskyld?
Hva skriver du?
Ingen av delene.
Jeg er ikke forfatter. Jeg jobber med finans.
Jeg er her med Lily, kjæresten min.
La meg gjette.
Dediserte hun boka si til deg?
Hun gjorde det.
Ja, jeg gjorde det.
Hadde ikke klart det uten ham.
For noe tøv.
Tøv.
Unnskyld?
En bok inni en forfatter er som et foster i en livmor.
Når den har blitt unnfanget,
kan ingen gjøre noe verken for å forskynde eller hindre den.
Du er i beste fall en bekvemmelighet.
Som det varme håndkleet på businessklasse.
Hadde du det hyggelig?
Du sa nesten ingenting.
Ja.
Du kan ikke ta det med varmt håndkle personlig.
Hun er kjent for å gjøre kvalm.
Det er bare slik hun er.
Det er greit.
Flott.
Jeg trenger en Ambien.
Skal du ta en?
Nei, jeg har telefonsamtalen.
Ja. Ok.
- God natt. - God natt.
Hva for noe?
Faen.
Kom igjen.
Faen.
Kom igjen.
Faen.
Gudskjelov.
Det er meg. Er de der?
- Det er ok, men de har ventet. - Faen. Sett meg over.
Hei, Owen.
Hei, beklager. Problemer med dekningen, men jeg er her.
Greit, her er saken.
Salget er avklart med resten av familien.
Alle er med, venter bare på å høre fra oss.
Og som sagt, han selger bare om han kan bli som direktør.
Så det er det hele.
Ja, vi så e-posten. Vi fikk den. Alt i orden.
- Vi sier ifra når budet er ute. - Ok.
Flott. Ville bare klargjøre det.
Hallo?
Faen.
Hei.
Vann.
Mobilnett. Så vidt.
Ja.
Ok.
Du.
Så du hvilken dør jeg kom ut av?
Nei.
- Beklager. - Alt i orden.
Vent.
- Trappa er her borte. - Ok.
Jeg vet hvor jeg er nå.
- Ja? - Ja.
Takk. Jeg ville ha vært på taket hele kvelden.
Ikke noe problem.
- God natt. - God natt.
Han mislykkes nesten alltid. Det er 50 prosent.
- Der er du. - God morgen.
- Hei. - Dette er Owen.
Han var oppe hele natta og ringte.
- Du har hilst på Rafih. - Hallo.
Dette er Peng og Gunner.
Gunnar.
- Det er Gunnar. - Gunnar. Beklager.
Det er en reporter her som lager en historie om retreatet.
Fatema ba noen av oss om å bli og snakke med henne, men jeg må ikke.
Nei, du bør det.
Ja? Du føler ikke at jeg trakk deg ut hit og forlot deg.
Nei. Det går bra. Gjør dine ting.
Er det ikke noe vann?
Jeg beklager det.
Det er greit.
Skal prøve å fikse det straks.
Flott.
Men hør her. I mellomtida ville jeg…
Jeg ville ha satt pris på et rolig sted for å jobbe.
Det blir dessverre mye aktivitet på kasbahen i dag.
Ja.
Det er en ekspedisjon.
- Nei. - Ingen påmeldte.
Lang kjøretur, bil med klimaanlegg.
Og prikken over i-en:
Sjåføren snakker ikke engelsk.
God morgen.
- Ja? - Skal bilen til Chef-et-eller-annet?
- Ja. - Ja? Ok.
Hei.
Takk.
Bare oss?
Ja.
Jeg er Owen, forresten.
Katherine.
Loewe?
Ja, det var noe kjent.
Ser fjeset ditt i senga.
Kjæresten min leser bøkene dine med bildet på baksiden.
- Så… - Ja.
Oftest når jeg legger meg, er du der, stirrer på meg.
Owen.
Ser du dette?
Dette krever 100 prosent av min oppmerksomhet.
Så hold kjeft?
Vær så snill.
Ok.
Greit.
Vi ses senere.
Ja.
Et øyeblikk.
OWEN KOMPIS…
RADIOSTILLHET FRA PARTNERNE DINE. ER DET NOE JEG BURDE VITE?
NEI ALT I ORDEN. DU FÅR ET GLIMRENDE TILBUD SNART.
- Ja? - Ja.
Greit.
- Hei. - Hei.
Sikker? Jeg vil ikke forstyrre.
Trenger en pause.
Ok.
Hvordan går det?
Det… Det går.
Ja?
Hvordan var morgenen?
Den var vel grei.
Takk.
- Jeg tar det hun har. - Ok.
"Den var vel grei"?
Reist mange tusen kilometer for: "Den var vel grei"?
Ja, jeg…
Vil du vite sannheten?
Alltid.
Tror ikke jeg liker å reise.
- Er det sant? - Ja.
Hele opplegget, flyplasser og det å fly og…
Folk sier alltid at det skal bli en opplevelse som forandrer deg.
Dra til et nytt eksotisk sted, møte det nye eksotiske deg.
Men du kommer dit, og du er ikke ny eller eksotisk.
Du er bare deg.
Det er sant.
Flaubert sa at poenget med å reise var å gjøre oss beskjedne.
Ikke sant?
Å vise oss det lille stedet vi holder til i denne verden.
Jeg vokste opp med fire søstre.
Så jeg vet hvor liten jeg er.
Ok.
- Takk. - Bare hyggelig.
- Bon appétit. - Takk.
Så hvorfor kom du?
Det er et godt spørsmål.
Kjæresten min, Lily, ble invitert.
Jeg vet ikke.
Hun trengte vel en til å handle for seg.
Hva kjøpte du?
- Vil du se? - Ja.
Det er jævlig mange små stjerner.
Ja.
Kan aldri ha for mange, hva?
- Sier du det? - Jeg vet ikke.
Hva med deg?
Hvordan var dagen din?
Den var vel grei.
Hva om du bodde her og ikke likte fargen blå?
Hvem liker ikke blått?
Kan helt klart irritere meg.
Ville vært bra bruk av tid og energi.
- Ikke sant? - Jo.
Hvor er vi på vei nå?
Et nytt og eksotisk sted.
Så hvorfor fløy du tusenvis av mil?
Jeg fullfører en bok.
Trengte bare et sted å skrive.
Hvorfor ikke hjemme?
Nei.
Begynte du hjemme?
Ja.
Hva forandret seg?
Unnskyld.
Beklager. Snakker du engelsk?
- Ja. - Takk.
Jeg mistet bagasjen og trenger undertøy.
Ja. Følg meg.
Hva er…
Er alt i orden?
Forsto du det?
Motorproblemer, tror jeg.
Glimrende.
Man ser ikke det hver dag.
Synes du det ser normalt ut?
Nei.
Helt klart ikke.
Herregud.
- Hallo. - Hei.
Hallo. Står til?
Vi er…
Flott.
Hei. Frue. Jeg er Sisi, Aziz' bror.
Bilen har et lite problem, som er lett å fikse.
Så følg meg. Jeg skal kjøre dere i min bil.
Bli med deg?
- "Lett å fikse"? - Ja, i den bilen.
Bare et raskt besøk?
For du sa at bilen kan fikses raskt.
Ja, skal gjøre mitt beste.
Hvis ikke, håper jeg, når jeg drar til familiens hus,
- at selv mamma blir glad. - Så bra.
Hun lager mat hele tida. Hun gjør det når vi har gjester.
- Hun lager mat, lager mat. - Hele tida?
- Hallo. - Hallo.
- Hei. - Hallo.
Aner du hvor lang tid det tar? Kanskje noen andre hente oss.
Nei, ikke nødvendig.
Broren min ringte kasbahen. De vet dere er forsinket.
Så bare følg meg.
Kom.
Ja. Ok.
Takk.
Gjerne.
Owen. Shith?
- Jeg er Mohammed. - Mohammed.
Jeg, Katherine. Du?
Hva heter du?
Du. Du? Er du Katherine?
Se på den vakre babyen din.
Gratulerer.
Jeg liker det.
Perfekt.
Nytt og eksotisk.
Ja.
Kanskje litt.
Kan jeg spørre deg om noe?
Ja.
Disse retreatene og slikt, er de…
…er de en viktig del av å være forfatter?
Kjempeviktig.
Du trenger jo ikke å skrive.
Du bare reiser og går på konferanser,
treffer folk som blir for fulle og bare snakker om seg selv.
Heldiggris. Du får ta del i det.
Nei, det er bare…
Dette er Lilys første roman, så…
- Ja, og det gikk bra. - Ja, veldig bra.
Hun hadde aldri publisert noe.
Og over natta ble hun bestselgende forfatter.
Det er en kinkig overgang.
Hvordan takler hun det?
Hun er kjempeflink.
Det er mye forandring.
Ting føles… annerledes.
Hun føler seg…
Jeg vet ikke.
Annerledes.
Ja, jeg…
Alt er bare bra.
Jeg kjenner ikke til noe som bare er bra.
Nei, det er vel ikke det.
Så hva skal du gjøre med alle de stjernene?
De er til leiligheten, tror jeg.
For å dekorere?
Aner ikke. For å dekorere noe.
Ja, jeg skjønner.
Det var en morsom dag.
Takk.
Jeg skal se hva som skjer.
Vil du bli med?
- Ellers takk. God natt. - God natt.
Hei. Der er du.
Jeg begynte å bli bekymret.
- Se på deg. - Du var borte.
- Hvordan føler vi oss? - Bra.
Ok, kom og sett deg.
Hei.
- Er det greit? - Ja.
Alle er så kule. Jeg elsker disse folkene.
Hva foregår her?
Bare litt marokkanske greier.
Du kan prøve.
Ellers takk.
Hva har skjedd her inne?
Reporteren visste mye mer om meg enn jeg trodde.
Det viser seg at jeg har solgt godt i Europa.
Selvfølgelig.
Hvordan går det? Hvordan var dagen?
Var du ensom?
Ja, litt.
Men ikke egentlig. Det var noen andre med på turen.
Hvem?
Forfatteren du liker. Katherine Loewe.
Katherine Loewe.
Hun er ikke her.
Jo.
Og dere var sammen?
Deler av dagen.
Ikke hele dagen Vi gjorde våre egne ting også.
Hvorfor sa du det ikke?
Jeg sier det nå.
Ja.
Så hva snakket dere om?
Ikke stort.
Owen. Det er som om…
Hva da?
Som hvis jeg tilbrakte dagen med Warren Buffett
og du spurte hva vi snakket om,
og jeg sa:
"Ikke stort."
Jeg bryr meg ikke om Warren Buffett.
Flott.
Budet er inne. Vi venter på motbudet.
Ønsker tosken fortsatt å bli etter salget?
Ja. Han har sagt det hele tida.
Å bli som direktør er viktig for ham.
Vi har allerede gitt ham 15 prosent profitt.
- Familien er borte. Hvorfor bry seg? - Forstår.
Jeg vet bare at det er viktigst i hans motbud.
Han har aldri drevet forretning før.
Owen, du skaffet oss en flott eiendom.
Kan du hjelpe denne fyren å se lyset?
Ok. Ring når vi hører noe.
Skal ringe deg straks.
Ha det.
Dette er uakseptabelt. Jeg mener…
Jeg trenger bare et stille sted.
Det trenger ikke å være fint.
Jeg jobber best i snuskete rom.
Et skap ville være perfekt.
Hva som helst.
Perfekt.
Fru Benzakour ville ikke likt at du jobber på et lagerrom.
Kanskje vi ikke skal si det til henne.
Hvordan høres det ut?
Det høres bra ut.
Takk, Hamid.
Jeg skal gå.
Det er så vakkert.
Herregud.
Dette er flott.
Owen, hvor gammelt tror du dette er?
To, tre år?
Ja, særlig.
Dette er så kult.
Denne delen skal ha blitt kalt Qubba Al-Khayzuran.
Og den var oppkalt etter sultanens favorittkonkubine.
Ja?
- Hadde egen fløy. - Tydeligvis.
Må ha irritert de andre konkubinene.
Har de slike ruiner i Libya?
Ja, vi har det.
Vi har romerske, bysantiske.
Som barn lekte jeg… Hva heter leken der man gjemmer seg?
- Gjemsel. - Gjemsel.
Gjemsel. Jeg lekte dette i gamle amfiteatre.
Kult.
Beklager. Jeg må ta meg av dette.
- Beklager. - Det er greit.
AGVA er fortsatt 1290 per mål.
Førstebudet vårt er mer enn sjenerøst.
Virker rimelig. Vet ikke hva han venter på.
Om det er de miljøgreiene, si
at han ikke kan ha flere restriksjoner enn myndighetene.
Klovnen burde takke oss.
Snakk med ham, Owen.
Ok, det gir vel mening. Han stoler på meg.
Jeg skal si at han må komme med et motbud.
Hold oss underrettet.
- Hei. - Beklager, folkens. Jobbgreier.
Hva?
Owen, hva jobber du med?
Aktive eiendomsfond.
Og hva er det?
Vi investerer i ting vi tror lønner seg.
Så nå kjøper jeg en eiendom med kullforekomst.
Til gruvedrift?
Utvinning.
Ja, vi tar det ikke opp selv.
Vi bare kjøper feltet som en investering.
Når de henter det ut, er det rent.
Jeg har lest om det.
De kaller det rent kull, men det er fortsatt svært ille, hva?
Ja, så lenge du ikke vil skru på lyset.
Da trenger du en form for energi, ikke sant?
Så til vind-, sol- og vannkraft svarer til den globale etterspørselen for energi,
vil 10 000 mål med urørt kull være en solid investering.
Ja.
Unnskyld meg. Beklager.
Hadde vært fint om du var der i lunsjen.
Du visste jeg måtte jobbe.
Ja, men må du ta telefonen hver gang den ringer?
Ingen er på telefonen.
- Jeg vil ikke være det. - Ja.
Men jeg har sjefer og en frist og fem timers tidsforskjell.
Jeg vet det, men… Det føles som om du ikke er her med meg.
Lily, jeg er her.
Katherine.
Endelig ser jeg deg.
Tusen takk for at jeg får være her.
Beklager at jeg ikke har vært sosial med jetlag, uten bagasje…
Ja, Hamid sa det.
Beklager. Det er så ubeleilig.
Jeg elsker rommet. Virkelig.
Jeg har bare vært…
- Kan du hente en drink til meg? Takk. - Ja.
- Unnskyld meg. - Ses.
Spiser du middag med oss i kveld?
Selvfølgelig. Klart det.
- Regner med deg. - Ok. Kommer helt klart.
Ok. Vi ses.
Takk skal du ha.
Unnskyld. Beklager å bry deg.
- Nei. - Jeg ville presentere meg selv.
- Hei. - Jeg er Lily Kemp.
Hei. Katherine.
- Fint å hilse på deg. - Samme.
Du er sikkert lei av å høre det,
men å lese Ikke her, ikke noe sted var helt avgjørende i ungdommen.
Boka som fikk meg til å ville bli forfatter.
Det beklager jeg.
Nei, nei.
- Jeg vet ikke… - Takk.
Kan jeg få en øl?
Så takk.
Du ville nok ha funnet din vei, med eller uten boka.
Hei.
Dere har møttes, ikke sant?
Owen, Katherine.
Ja, vi har møttes.
Jeg husker å ha sett fotografier i et magasin.
Et par år siden eller noe slikt, av våningshuset du bodde i.
Med…
Herregud, hva het han?
Nei, du husker ikke.
Uansett, det var…
Det så ut som det perfekte livet.
Ja, unnskyld meg.
Ok.
Hva?
Jeg mener…
Det handler ikke om å være perfekt.
Det var Nietzsche som snakket om sannhet og hva det betyr å eksistere.
- Fransk eksistensialist. - Jean-Paul Sartre.
Nei. Kvinnen, elskerinnen hans.
- Simone de Beauvoir. - Simone de Beauvoir, ja.
Ja! Bra.
- Det var bra. - Folkens…
La oss briljere litt. Kom igjen.
Kom igjen.
- Lolitas mor. - Charlotte Haze.
Ja!
Den polske forfatteren. Og han skrev på engelsk.
- Conrad. - Joseph Conrad.
- Conrad. - Ja.
Ok, det er min tur.
- Ja, ja. - Ja, ja.
Lily Kemp.
Jeg kan denne.
George Sands virkelige navn.
- Amantine-Lucile-Aurore… - Amantine-Lucile…
- Dupin. - Ja! Ja.
- Dupin. - Ja.
Det er Gogol. Essaysamling.
Søppel.
En kveld på gården i Dikanka.
- Ja! Veldig bra. - Utrolig.
Gratulerer.
Flaubert-heltinne.
Døde da hun spydde galle.
- Fru Bovary! - Fru Bovary!
- Ja. - Bra.
Ok, det er alt, lag.
Jeg elsker dette.
- Det er din tur. - Ok.
Kom igjen.
Owen.
- Ikke svikt oss. Kom igjen. - Vis oss.
- La oss se hva du har. - Ja.
I dag.
Kom igjen, det er urettferdig.
- Bare si noe. - Det er urettferdig.
- Kom igjen. - Hei.
Jeg tror det var noen av dem.
De koret for…
Nei, det, nei.
Dette er litteratur, Owen, ikke…
Nei, musikk. Tidlig R&B.
- Nei, det kan ikke være det. - Aretha Franklin eller…
Ikke musikk. Ikke tenk musikk.
- Er det en tittel? - Vet ikke.
Er det en karakter? Rimer det på noe?
- Jeg aner ikke. - Betyr det noe?
Minner det deg om…
Tid. Tid.
Beklager.
Slapp av.
- Det er greit. - Katastrofe.
Det er greit.
Hei.
Tilgi ham. Leser bare Sports Illustrated.
Greit. Det er her vi griper seieren.
- Ok? - Ok.
Herregud. Ok.
Ok. Jeg vet dette.
Boka fra India om hvordan du har god sex.
- Bra sex? - Kamasutra.
Bra sex?
Alle vet det.
Hei.
Låst deg ute?
Ja.
Er den tom?
Ja.
Du har et bedre rom.
Ja, så klart.
Og jeg liker hva du har gjort med det.
Takk. Ja. Jeg har virkelig anstrengt meg, som du ser.
Hva tror du alt dette ville koste om vi betalte for det?
Jeg vet ikke. Mye.
Men det er rart, ikke sant?
Det er rart.
For Pip, hva enn det er.
En Pip er en korist. Gladys Knight.
- Gladys. - Knight and the Pips.
Takk. Det var det jeg tenkte på.
- Skål, Gladys. - Ja, skål, Gladys.
En Pip er også en karakter i en Charles Dickens-roman.
Store forventninger.
Ja. Det var nok det de var ute etter.
Ja, jeg er med deg.
Jeg foretrekker "If I Was Your Woman" framfor Lille Dorrit.
Kan jeg spørre deg om noe?
Ja.
Hvordan takler mannen din disse greiene?
Hvem sa at jeg har en mann?
Wikipedia.
Har du sjekket?
Ja. Jeg googlet deg.
Hvorfor det?
Nysgjerrig.
Du kunne bare ha spurt.
Ja, men nå trenger jeg ikke det.
- For jeg vet alt. - Ja. Selvfølgelig.
Som hva da?
Jeg vet du ga ut din første bok mens du fortsatt gikk på college.
Som jeg må si er ganske motbydelig.
Hei, rolig nå.
Jeg skummet gjennom publikasjonsdelen. For lang.
Prisene også. Endeløs.
Jeg skjønte tegninga. Produktiv og suksessrik.
Så hoppet jeg ned til personlig, og forsto at du er sammen med en skulptør
som lager svære metallklumper som, av en eller annen grunn,
selges for mange hundre tusen dollar.
Det var også en haug med Wiki-sitat.
Du er i stor grad Wiki-sitert.
Ja.
Det er mitt livs største bragd.
Men, selvfølgelig, hvis du vil ha ekte fortrolighet,
må du vite ting Wikipedia ikke forteller deg, ikke sant?
Som hva da?
Som… La oss se.
Hva var kallenavnet ditt på videregående?
Et ordentlig spørsmål. Jeg spør deg.
Hva var kallenavnet ditt?
Hvem sa jeg hadde et kallenavn?
Fordi du hadde det. Du er en kallenavn-fyr.
- Det vet du ikke. - Jo, det tror jeg.
Kom igjen.
Var du ikke fyren på fotballaget?
Han som presterte når det trengtes?
Jeg vet ikke om du kastet ballen eller tok den imot,
men du var helt klart på ballen mens klokka tikket.
Og den fyren har et kallenavn.
Jeg sier det ikke.
Jo.
Ja.
Skal du få meg til å gjette?
Ja visst.
Ja?
Greit.
Tror du virkelig at du får det?
Jeg vet jeg gjør det.
Jeg har det.
Nei.
Jo.
The Big O?
Faen ta deg.
Er det det? Er du virkelig The Big O?
Hvordan visste du det?
Det er så utrolig.
Kom igjen.
Om det var navnet, ville heiajentene
helt klart ha et heiarop for deg.
Jeg vil ikke ha denne samtalen.
- Kom igjen. - Nei.
Du må ta heiaropet for meg.
Nei, hva med ditt kallenavn?
- Hva? - Kom igjen. Jeg har ikke noe kallenavn.
Det er så åpenbart.
Få høre heiaropet.
Greit, faen heller.
Gi meg O-en! Gi meg Big o! Gi meg O-en!
- Tusen takk for at du gjør det for meg. - Herregud.
Vil du vite det verste ved det?
Du elsket det.
- Jeg elsket det. - Ja.
Jeg elsket det virkelig.
Klart du gjorde det.
Hvorfor kan du ikke fullføre boka di hjemme?
Lang historie.
Ja?
Jeg har tid.
Ja?
Faen.
Nei, jeg har ikke det.
Beklager. Jobbtelefoner.
- Neste gang? - Neste gang.
God natt.
Jeg kastet den, forresten.
Ballen.
Jeg var quarterback.
Det var min bane, og jeg bestemte hva som skjedde der.
Ok, det var Dina på telefonen,
og Random House vil visst skrive en kontrakt for to bøker med meg.
Gratulerer.
Nei, du forstår ikke. For å få mine neste to bøker
må de gi meg et sinnssykt tilbud.
Og jeg mener ikke frilans-småpenger, Owen.
Men skikkelige penger.
Owen, dette er gode nyheter.
Som sagt, gratulerer.
Beklager.
Blir du truet av dette?
Seriøst?
Det er slik du reagerer på at jeg blir økonomisk uavhengig.
Herregud.
Hva? Så ikke for meg at du er typen
som trues av min suksess.
Jeg så ikke for meg at du er en
som harselerer med meg foran folk
fordi jeg ikke hadde lest den jævla Dickens-boka.
Så vi lærer visst mye her, begge to.
Owen, det var en spøk.
- Er det morsomt for deg? - Jeg tullet. Det var en lek.
Nei, lek er moro. Det var ikke moro.
Ok.
Hvordan visste du det var Dickens?
Jeg vet ikke hvem du er her.
Du har en dårlig dag.
Det er lov. Jeg forstår.
Men jeg har ikke en dårlig dag.
Jeg har faktisk en kjempeflott dag.
Jeg vil den skal fortsette slik.
Så jeg går ut. Ok?
Kom når du er i bedre humør.
God morgen, smukken.
Dra til helvete.
Unnskyld.
Kan jeg gi deg noe?
Nei.
Du.
Hvordan føler du deg?
Bedre?
Litt.
Den jævla sandwichen.
Hvilken sandwich?
Jeg spiste en sandwich i byen.
Når var du i byen?
I går.
Ok. Vel, det er snart tid for overnattingsturen i ørkenen.
Utelukket.
Helt greit. Bare dra uten meg.
Ok.
Ingen ørken for deg?
Ikke denne gangen.
Og du?
Jeg har sett den.
Har neppe endret seg.
Hei, gutt.
Vil du ha en øl?
Kom igjen. Innrøm at du står fast.
Jeg står ikke fast.
Kan alltid se det når hun står fast.
Jeg står ikke fast.
Hva er tittelen?
Nei. Hvis du ikke har en tittel, vet du ikke hva du skriver.
Vil du ha hjelp?
Du vet løsningen min.
Hva er din løsning?
Knull ham eller drep ham.
Når du står fast i livet
eller i litteraturen…
…må du gjøre noe ugjenkallelig.
Død og sex.
To ting som ikke kan endres på.
Hun har en fin rumpe.
Kjæresten din.
Du, ikke si det.
- Det er en kompliment. - Nei, bare ekkelt.
Katie og jeg giftet oss nesten da vi var på deres alder.
Hvorfor lot vi være?
Ugo, jeg har aldri vurdert å gifte meg med deg.
Det kan være grunnen.
Var dere sammen lenge?
Nei, vi var barn. Det var…
Det ble fort slutt.
Han er fortsatt interessert i deg.
Han er en alkoholisert sexavhengig. Så…
- Han er interessert i alle. - Ja.
Riktig.
Du fulgte etter meg i går.
Nei.
Jo.
Jeg så deg i byen.
Jeg var der. Men jeg fulgte ikke etter deg.
Så hva gjorde du?
Handlet.
Hva da?
Jeg var ute etter…
…en stor mengde lys safran.
Fint.
Nei. Han så dritings ut.
Jeg ville forsikre meg om at du var trygg.
Er jeg det?
Veldig pen.
- Ja. Ha det. - Ha det.
Hvorfor all tekstingen?
Jobb.
Ja, jeg… tror sjefene mine er en gjeng drittsekker.
Hvorfor det?
Kjedelig. Du vil ikke høre om det.
Jo, jeg er interessert. Få høre.
Ok. Jeg fant en eiendom i Vest-Virginia som har en kullforekomst.
Sjefene mine ble begeistret.
At jeg kom med en stor handel.
Alt er bra.
Men?
Selgeren ønsker å bli.
Det er hans familieeiendom,
og han vil ikke at en gjeng newyorkere skal skjære av fjelltoppen hans.
Så jeg ga ham mitt ord.
Sjefene mine sa først:
- "Greit, ikke noe problem." - Ja.
Jeg ser alle e-postene
om at de vil droppe ham.
Høres ille ut.
Ja, det er ille.
Hvor vanskelig er det å gjøre det rette?
For de fleste er det praktisk umulig.
Jeg var det da jeg var liten. Var ikke du?
- Ja. - Var du begeistret.
Hvorfor all tekstingen din?
Eiendomsannonser. Jeg hater det.
Den som fant på frasen "en-suite-bad", burde elimineres.
Hvorfor ser du på eiendom?
Må skaffe et sted å bo.
Hva skjedde med våningshuset?
Våre veier skiltes.
Du og huset eller du og skulptøren.
Begge deler.
Hvor lenge var dere sammen?
Fjorten år.
Det er lang tid. Hva skjedde?
Morsom historie.
Han fikk faktisk kreft.
Og…
Ja. Kreft er alltid morsomt.
Det går bra med ham.
Ok.
De fant det tidlig, enkelt å behandle. Alt det.
Men det var skummelt i en måned,
og det var nok for ham til å få en stor åpenbaring.
Som var hva?
At han hadde tilbrakt 14 år med en som…
…og jeg siterer:
"Har et hjerte som ikke kan elske."
Du tror vel ikke på det?
Jeg vet ikke.
Jeg er visstnok bare til å holde ut når jeg ikke skriver.
Hender det at du ikke skriver?
Det er det morsomme.
Ikke sant?
Så, står du fast?
Det er ikke uttrykket jeg ville ha brukt.
Hva er uttrykket?
"Står fast."
Favorittreneren min sa:
"Hvis det ikke er vanskelig å oppnå, er det neppe verdt å ha."
Ja? Jeg vet ikke.
Det hender vi får flotte ting rett i fanget.
De er tilbake fra ørkenen.
God natt.
- Du. - Ja.
For hva det er verdt…
…synes jeg du er svært utholdelig.
God natt, Owen.
Owen, hva er problemet? Du har knapt sagt et ord til meg.
Unnskyld. Du har sovet ut fyllesyken.
Tar du på vei for at jeg har det gøy?
Helt siden vi kom hit, har du vært fjern og…
Jeg er ikke den som lirer av meg tulleord,
blir høy hver kveld og kommer inn uten klær.
Er det det som opptar deg
mens du har gått glipp av muligheten til å se Sahara?
Jeg ble matforgiftet.
Var det ikke det, er det noe annet.
Du finner alltid en måte å ødelegge min begeistring.
Hva har jeg ødelagt for deg?
Hva med denne turen?
For noe tøv.
Alt dette som du plutselig ikke holder ut ved meg,
det er ikke nytt.
Dette er meg. Har alltid vært meg.
Før var det greit.
Det var ikke det.
Ok? Det har alltid plaget meg
at du ikke leser skjønnlitteratur eller setter pris på kunst.
Jeg sier bare ikke noe fordi jeg ikke vil du skal bli usikker.
Takk for omtanken.
Hør her, Owen…
Alle disse greiene…
Dette er sentrale ting for meg.
Og du ter deg som om det er til bry.
Jeg vet ikke hva du ønsker fra meg.
Noen ganger tror jeg ikke du vet hva du vil. Punktum.
Du har rett.
Hygg deg. Jeg skal holde meg unna.
Flott.
DETTE FØLES IKKE RETT. JEG GA HAM MITT ORD.
DETTE HANDLER OM FORRETNINGER. IKKE FØLELSER.
DET GÅR BRA FOR HAM. HAN BLIR RIK.
DU OGSÅ.
NYT FERIEN.
VI TAR DET HERFRA.
Hei.
Ok?
Tørst?
Jeg klarte ikke å finne ut av ting edru, så nå er jeg full.
Så hva er problemet?
Bare…
Hva er rette måten å leve på?
Riktig.
- Så, det enkle. - Ja.
Slik jeg ser det, har du to muligheter.
Den vanlige måten.
Som er?
Når det blir tøft, blir du tøffere.
Ja.
Er det ikke vanskelig å oppnå, er det ikke verdt å ha.
Ja.
Og hva er den andre?
Vær forsiktig.
Jeg kan falle for en gutt som deg.
Hva kalte du meg?
Gutt.
Ok.
Owen. Det er ikke kritikk.
Det er godt å vite.
Takk.
Owen.
Pokker heller.
Hei.
Jeg lette etter deg.
Da jeg våknet i morges,
og du ikke var der…
Jeg trodde du hadde dratt.
Liksom bare…
…gitt oss opp.
Hør her, jeg vet vi har vært fjerne.
Eller hva det enn er. Jeg har vært fjern.
Men jeg vet også at…
…vi begge har vært ulykkelige.
Du har vært ulykkelig.
Liker du meg overhodet?
Jeg liker deg ikke alltid.
Kom igjen. Du liker ikke alltid meg.
Jeg bare… Jeg er ikke perfekt. Og det er heller ikke du.
Kanskje alt dette…
Kanskje alt dette bare er…
Kanskje det er en kaotisk del av å være sammen.
Kanskje vi bare skal dra hjem og prøve igjen.
RAFIH JEG MÅ SE DEG SLIK IGJEN
Faen.
Jeg vil bare beklage for i går.
Jeg ble full og dum,
- og sannheten er… - Hør her…
…at å treffe deg har vært det beste med turen.
Dessuten…
…drar jeg.
Jeg skal utforske litt.
Hvor skal du?
Jeg vet ikke.
Men jeg synes du skal bli med.
Takk.
Bare hyggelig.
Så…
Hva er det egentlig vi gjør?
Jeg vet ikke helt hva vi gjør.
Men glad for å gjøre det med deg.
Jeg også.
Hei.
Se. Kommer med en seng.
Fint.
Jeg trodde ikke du ville bli med.
Nei?
Holdt på å ikke spørre.
Hvorfor gjorde du det?
Fordi jeg liker deg.
Det føltes godt å være med deg.
Føler meg som meg selv igjen.
Har ikke følt det på en stund.
Det samme.
God morgen.
Jobber du?
Litt.
Tror jeg har funnet det ut.
Ja?
I løpet av natta, jeg…
Hvordan alle brikkene faller på plass.
I løpet av natta?
Ja.
Noen ganger skjer det slik.
Skjønner du? Du ser en annen vei og…
…ting bare faller på plass.
Det er nok det du gjør før du sover,
som er utslagsgivende.
Ikke sant?
I går sto du fast, og nå…
Jeg tror ikke du har funnet ut av alt ennå.
- Nei? - Nei.
Jeg synes du skal komme bort hit og bli litt mer avslappet.
- Ja. Oliven. Ok. - Oliven.
Og du vet jeg elsker oliven. Så…
Det er godt.
Vil du ha litt alenetid i dag?
Nei.
Greit for meg. Jeg kan gå en tur.
La deg jobbe litt.
Nei.
Er du sikker?
Jeg er sikker.
- Greit. - Ja.
OWEN KOMPIS, HVORDAN SER DET UT?
JEG BEKLAGER VIRKELIG DAVE.
DE VIL ALDRI LA DEG DRIVE SELSKAPET.
DU MÅ GJERNE VRAKE AVTALEN.
Vil du vite hva jeg gjorde i dag?
Samme som meg, tror jeg.
Ja, det, og…
Jeg sluttet i jobben.
Hva?
Ikke offisielt, men jeg satte i gang ballen.
Owen, det er stort.
Ja.
Men det jeg gjorde… var å se deg jobbe.
Se deg bli begeistret av det.
Du liker det du gjør, ikke sant?
Alltid.
Selv om jeg ikke kommer noen vei.
- Ja. - Jeg… jeg gjør det.
Ja.
Ikke jeg.
Ikke hvordan jeg gjør det nå.
Liksom vinn for enhver pris, samme hvem du tilintetgjør.
Og jeg… Jeg vil ikke gjøre det slik.
Jeg vil ikke være slik.
Et kompromiss jeg ikke vil inngå.
Du gjør det ikke.
For det er ikke deg.
Glad på dine vegne.
Ja. Hvordan føler du deg?
- Jeg er livredd. - Hva?
Hvilken av bøkene dine bør jeg lese først?
Det går bra. Du trenger ikke lese en bok.
Nei. Jeg trenger det.
Det at folk rundt om i verden vet ting om deg som jeg ikke vet…
Jeg hater det.
Du vet ting de aldri vil vite.
Ja? Som hva da?
Som kallenavnet mitt.
Hva er kallenavnet igjen?
Jeg sier det ikke.
Jeg vet ikke.
Kanskje jeg bare skal bo her.
Skjønner du?
Kjøpe en liten leilighet,
bli fiskerdame.
Jeg liker det.
Ja?
Kan jeg bli også?
Vær så snill.
Ja. Er du med?
- Svært gjerne. - Flott.
Det er en plan.
Vet du hva jeg tenkte på i dag?
Swing-routen.
Hva er det?
Et sentringsmønster i fotball.
Du bruker den når ting ikke går helt din vei i kampen.
Men det koker ned til å stole på instinktene og ta avgjørelsen.
Finne håp… i et stort kaos.
Det er det dette er.
Ja.
Faen. Veska di.
Boka mi!
Stopp!
Faen.
Jeg er lei for det.
Herregud.
Har du kopi?
Nei.
Jeg er lei for det.
Vær så snill. Bare…
Ikke…
Hei. Du er her.
Har du…
Ikke noe hell.
Jeg har lett overalt.
Går det bra?
Jeg også. Jeg har gått rundt.
Jeg lette i søppelbøtter,
tenkte kanskje de ville ta kontantene og kaste resten.
Unnskyld at jeg… ropte til deg.
Burde ikke gjort det.
Det er greit. Du var opprørt.
Nei, det er ikke greit. Jeg sier unnskyld.
Ok.
Så jeg tror jeg må
dra hjem.
Vel, jeg har ikke noe hjem,
men finne et sted å bo. Og så…
Kanskje det er der jeg skal starte. Det jeg må gjøre.
Ok. La oss gjøre det.
- La oss ta et fly i kveld. - Jeg må gjøre det alene.
Tror jeg må gjøre det alene.
Beklager.
Kom igjen. Jeg lar deg ikke fly hjem slik alene.
Du bør roe ned og trekke pusten.
Se på meg. Vær så snill. Jeg er helt ute av meg.
Jeg må finne ut av dette alene, og…
Du vet ikke hva jeg trenger, og vice versa.
- Ok. Slutt. - Jeg prøver å finne…
Jeg må komme meg ut.
Jeg vet at dette er vanskelig.
Jeg gjør det. Og jeg er lei for det.
Men jeg er her. Bare la meg hjelpe deg.
Hvordan skal du hjelpe meg?
Jeg mistet nettopp to år av livet.
Hvordan hjelpe med det?
Jeg har ikke det andre.
Hobbyer og kallenavn.
Jeg har bare skrivingen.
Jeg beklager.
Dette er min feil. Det er ikke deg.
Altså, herregud,
regel nummer én som reisende er å holde øye med veska.
Ikke sant? Hva tenkte jeg på?
Jeg bare satt der og så på havet med veska bak ryggen.
Det er bare dumt.
Katherine, jeg vet du er opprørt…
…og at du vil bort herfra,
men jeg synes ikke du skal dra slik.
Nei? Hva bør jeg gjøre? Bli?
Bli og se hva mer jeg kan miste?
Det er ikke det jeg sier.
Jeg kom for å fullføre en bok.
Burde bare ha fullført boka.
Jeg rotet det til.
Jeg lot meg distrahere.
Distrahere?
Distrahere.
Er dette en distraksjon for deg?
Jeg er lei for det med boka.
Ok. Siste spørsmål.
Dette er din åttende roman.
Hvordan har skriveprosessen din endret seg med årene?
Jeg tror ikke prosessen har endret seg så mye.
Det som har endret seg, er hva jeg har lært av det.
Hver bok gir meg noe,
lærer meg noe.
Og hva lærte denne deg?
Faktum er at jeg ikke hadde noen aning da jeg startet.
Bøkene mine utvikler seg ut av en slags forvirring.
Et uavklart spørsmål som tusler rundt der inne.
Og denne gangen tenkte jeg mye på instinktet til å stikke av,
til å løpe på første tegn til trøbbel.
Og da forteller vi hverandre at vi flykter fra fare.
Men det kan bare være tøv.
At vi ikke flykter fra fare i det hele tatt.
Men fra trygghet.
Kanskje er det det som er skremmende.
Å bli sett.
Kjent.
Elsket.
Men kanskje det bare er meg.
Høres ut som et perfekt sted å avslutte.
Katherine Loewe, tusen takk for at du tok deg tid.
Takk.
- Takk. - Ok.
Hei.
Hvordan går det?
Bare… bra. Og du?
Ja, bare bra.
Bor du her omkring, eller?
Nei. Patricia…
Jeg trakk henne hit.
Vi feirer hennes siste bok.
- Ok. - Den er flott.
Jeg ville fortelle deg…
Kan jeg…
Nei, det er greit. Jeg må gå. Jeg ville bare hilse på.
Det er fint å se deg.
Ok. Det er en historie jeg må høre i sin helhet.
Alle sammen.
Der er du.
- Går det bra? - Ja. Alt i orden.
Vi går glipp av starten.
Owen?
Owen.
Et øyeblikk.
Jeg forstår det hvis du ikke vil snakke med meg.
Det er greit.
Jeg har prøvd å finne en måte…
…å ta kontakt på.
For å beklage.
Herregud. Måten jeg dro…
Jeg tok telefonen 100 ganger, men klarte ikke å taste.
Jeg var for flau.
Alt jeg kan si, er at jeg var ute av meg. Ingen unnskyldning.
Det er bare sannheten, og… jeg vet ikke.
Jeg kom tilbake og… Jeg fungerte knapt.
Gikk rundt som zombie,
prøvde å finne et sted å bo med en megler.
Altså, ikke se etter et sted å bo med en megler.
Men bare…
Ja.
Poenget er…
…at jeg savnet deg.
Hvert minutt.
Og slik er det med skriving.
Lar deg holde fast ved noe du mistet.
Så jeg gjorde det.
Så skrev jeg en bok…
…kalt Swing-routen.
- Swing-routen? - Ja.
Swing-routen.
Den handler om å finne håp i kaos.
Noe du sa.
Ja, jeg husker det.
Gjør du?
Ja.
Alt sammen.
- Owen, kommer du eller ikke? - Et øyeblikk.
Ja, så…
Du må gå.
Og jeg ville bare si…
Bare vit at du aldri var en distraksjon. Du var hele poenget.
Tekst: Marius Theil