Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mina damer och herrar, vi är snart i Marrakech
och lokal tid är 15.30.
Vi ber er att spänna fast era säkerhetsbälten…
Tack.
RÖSTMEDDELANDE MONA
Katherine, det är Mona.
Du ska väl till din retreat i dag.
Det är bra.
Men ibland är retreater mer lek än arbete.
Jag ville bara påminna om vår deadline.
Boken måste komma ut i tid, annars blir det katastrof.
Vi måste ha ditt utkast…
Tack.
Madame, välkommen till Kasbah A'shab.
Jag heter Hamid.
Var är ert bagage?
Nånstans mellan JFK och här.
Åh, nej! Det är borta.
Jag är optimist. Det kommer nog tillrätta.
Madame Benzakour kunde tyvärr inte möta er.
Hon äter middag med de andra gästerna.
Här är ert rum.
Det är mycket gammalt.
Nämen, Gud.
Jag anmälde mig så sent.
Jag var beredd på en liten skrubb.
Madame Benzakour ville absolut ge er det bästa rummet.
Vem flyttades?
Otroligt.
Jag väntar utanför.
Jag tar er till middagen när ni är redo.
Nej, jag vill inte ha middag.
Men madame Benzakour ville så gärna hälsa.
Jag är hemskt trött.
Om jag tar det minsta rummet,
slipper jag gruppaktiviteterna?
Jag är bara här för att arbeta.
Ingen fara.
- God natt, madame. - Säg Katherine.
- Förlåt? - Jag är ingen madame.
Bara Katherine.
Som ni vill.
INTERNATIONELL FÖRFATTARRETREAT
Jösses, Owen.
Vad gör vi här?
Inte vet jag. Jag följde med dig.
Lily Kemp.
Du kom!
Välkommen. Jag är Fatema Benzakour.
Trevligt att träffas.
Och du är Owen?
Ja.
Kom, jag visar er runt.
Vi väntar på några gäster,
men de andra träffar ni här vid middagen.
Det här är den stora kasbahn.
Men ni får ett av rummen mot trädgården.
Den här vägen.
Om ni saknar nåt i matväg,
kan ni bara fråga vem som helst här.
- Ja. - Okej.
Hamid, bar du in deras väskor?
- Ja, madame. - Tack.
- Hej. - Hallå.
Fatema, det är helt otroligt.
Tack.
Allt är sen min gammelfarfars tid.
Utom madrassen, vilket ni nog är glada för.
- Bra. - Ni ska få komma i ordning.
Drinkar på terrassen kl. 18.00.
Tack för att jag fick komma. Jag känner mig hedrad.
Det är jag som är hedrad. Vi ses sen.
Jag menar…
Gudars skymning.
Imponerande.
Titta vilken utsikt!
Man ser jättelångt.
Vilken tur vi har haft.
Henne känner jag.
Jag kan fortfarande knappt fatta det.
Det kan jag.
HÄR ÄR NÅGRA ANNONSER
Vad f…
RÖSTMEDDELANDE E
Ja.
Varför får jag lägenhetserbjudanden?
Jag gav dem numret.
Vad? Så får du inte göra.
Du sa att du skulle hitta nåt nytt ställe.
Jag har ju arbetat.
Om vi väntar på att du ska sluta skriva,
flyttar du aldrig.
Det vill ingen av oss.
Du vet hur svår den här boken är.
Jag flög ju hit för att få skriva i lugn och ro.
- Kath. - Fokusera.
Lägenhetsannonser hjälper inte.
Jaha, att hjälpa dig är inte mitt ansvar längre.
Det är du som skriver om…
Om brott, ja.
Hur lång tid tog det att skriva din serieroman?
Jag läste en av dina böcker
och jag vill säga att du kan bli bättre.
- Två och ett halvt år. - Jaså?
Vi får prata mer sen.
De är kända författare, jag är bara en lättviktare.
De kommer att ta en titt på mig
och genomskåda mig och slänga ut mig.
Såja.
Din bok är bra.
- Det här fixar du. - Tack.
Bara polishistorier. Tråkigt.
Förlåt.
Nämen, Gud, det är Ada Dohan.
- Vem är det? - Hon har fått Nobelpriset,
- så låtsas att du vet det. - Okej.
Lily Kemp?
- Ja. - Rafih Abdo.
Ja.
- Memoarerna… - Kul att ni
är här. Jag älskade er bok.
Nämen Gud. Jag… Det…
Tack.
Det här är Owen.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Rafih har skrivit om sin tid som barnsoldat i Libyen.
Just det. Du gillade den.
Får jag fråga en sak om din bok?
Först och främst…
När skrev du den?
Jag började efter college…
Hej, kompis.
Hur är läget?
Okej.
Fakta eller skönlitteratur?
Ursäkta?
Vilket skriver du?
Ingetdera.
Jag är ingen författare utan finansman.
Jag är här med Lily, min tjej.
Låt mig gissa.
Dedikerade hon sin bok till dig?
Ja.
Ja, det gjorde jag.
Han var helt oumbärlig.
Struntprat.
Ursäkta?
En bok är som ett foster i livmodern.
När den har koncipierats,
måste allt ske i sin egen takt.
Du kan bara göra det lite bekvämare.
Som varma handdukar i business class.
Hade du trevligt?
Du sa nästan ingenting.
Tja.
Du får inte ta det där om varma handdukar personligt.
Hon är en bråkmakare.
Hon gör alltid så där.
Det gör inget.
Bra.
Jag behöver en sömntablett.
Tänker du ta en?
Nej, jag väntar ett samtal.
Okej.
Godnatt.
Vänta, vad?
Fan.
Kom igen.
Fan också.
Kom igen då.
Fan.
Tack och lov.
Det är jag. Är de med?
- De har väntat. - Koppla fram mig.
Hej, Owen.
Förlåt, jag hade ingen mottagning.
Så här är det.
Hans familj har godkänt försäljningen.
De vill bara ha besked av oss.
Och han säljer bara om han får vara kvar som VD.
Det måste stå i kontraktet.
Ja, vi såg ditt mejl. Vi är med på det.
Vi meddelar dig när vi har ett bud.
Bra, jag ville bara säga det.
Hallå?
Fan.
Hej.
Vatten.
Mottagning. Nätt och jämnt.
Ja.
Okej.
Du?
Såg du vilken dörr jag kom ut från?
Nej.
- Tyvärr. - Det är lugnt.
Vänta.
Trapporna är där borta.
Nu vet jag var jag är.
- Jaså? - Ja.
Tack. Jag skulle ha gått runt där hela natten.
Ingen orsak.
Godnatt.
Han misslyckas nästan alltid. Det är 50 %.
- Där är du. - Morron.
Det här är Owen.
Han var uppe hela natten.
Du har träffat Rafih.
Det här är Peng och Gunner.
Gunnar.
- Gunnar. - Gunnar, förlåt.
En reporter ska skriva en artikel om retreaten.
Fatima vill att några pratar med henne, men jag måste inte.
Jo, gör det.
Jaså? Känner du dig inte övergiven då?
Nej då. Det är ingen fara.
Inget vatten?
Jag är hemskt ledsen.
Det gör inget.
Jag ska försöka ordna det.
Bra.
Men under tiden undrar jag…
Om det finns nån lugn plats att jobba på?
Tyvärr är det mycket aktivitet på kasbahn idag.
Jaha.
Men det blir en utflykt.
- Nej. - Inga anmälda.
Det är långt, bilen är luftkonditionerad.
Som pricken över i:et
talar föraren inte engelska.
God morgon.
- Ja? - Går bilen till Chef-nånting?
- Ja. - Okej.
Jaså, hej.
Hej.
Tack.
Är det bara vi?
Ja.
Owen heter jag.
Katherine.
Loewe?
Jag tyckte väl att du såg bekant ut.
Jag ser dig i sängen.
Min tjej läser dina böcker. Fotot är på baksidan.
Jaså.
Jag ser dig ofta när jag går och lägger mig.
Owen.
Ser du det här?
Det kräver 100 % av min uppmärksamhet.
Ska jag vara tyst?
Det vore snällt.
Okej.
Visst.
Vi ses.
Ja.
Vänta lite.
JO, OWEN…
JAG HAR INTE HÖRT NÅT ÄNNU NÅT JAG BORDE VETA?
NEJ DÅ, SNART FÅR DU ETT JÄTTEBRA ERBJUDANDE
- Jaså? - Ja.
Då så.
Hej.
Säkert att jag inte stör?
Dags för paus.
Okej.
Hur går det?
Det går.
Jaså?
Hur var förmiddan?
Bra, antar jag.
Tack.
Jag tar samma som hon.
"Bra, antar jag"?
Reste du tusentals km för "Bra, antar jag"?
Ja, jag…
Vill du veta sanningen?
Alltid.
Jag gillar inte resor.
- Inte? - Nä.
Allt sånt som flygplatser, flygplan och…
Och man förväntas ha en omtumlande upplevelse.
Bli nån helt annan på en ny spännande plats.
Men man blir ingen ny spännande person.
Bara sig själv.
Det är sant.
Enligt Flaubert ska resor göra oss ödmjuka.
Eller hur?
Visa oss vilken blygsam plats vi har i världen.
Jag har fyra systrar.
Jag vet hur liten jag är.
Okej.
- Tack. - Varsågod.
- Bon appétit. - Tack.
Varför kom du hit, då?
Bra fråga.
Min flickvän Lily blev inbjuden.
Jag vet inte.
Hon behövde väl en personlig inköpare.
Vad köpte du?
- Vill du se? - Absolut.
Vilken jävla massa små stjärnor.
Ja.
Man kan aldrig få för många.
- Inte? - Jag vet inte.
Du, då?
Hur har du haft det?
Bra, antar jag.
Tänk dig att bo här om man ogillar blått.
Vem ogillar blått?
Jag vill spöa blått.
Bra användning av din tid och energi.
- Eller hur. - Ja.
Vart är vi på väg?
Nån ny spännande plats.
Varför flög du tusentals kilometer?
Jag ska avsluta en bok.
Jag behövde en arbetsplats.
Funkar det inte hemma?
Nix.
Började du på den hemma?
Ja.
Vad ändrades?
Ursäkta.
Talar du engelska?
- Ja. - Tack.
Bagaget kom bort. Jag behöver underkläder.
Absolut. Kom med mig.
Vad…
Är allt okej?
Vad sa han?
Det verkar vara nåt fel på motorn.
Toppen.
Sånt ser man inte varje dag.
Ser det där normalt ut?
Nej.
Definitivt inte.
Herregud.
- God dag. - Hej.
Hur står det till?
Ja, vi…
Bra.
Sir, madame. Jag är Sisi, Aziz bror.
Det är fel på bilen. Lätt att fixa.
Följ med mig. Jag kör er i min bil.
Följa med dig?
- "Lätt att fixa"? - I den bilen. Ja.
Tar det bara en kort stund?
Bilen var lätt att fixa, sa du.
Ja, jag ska försöka fixa den.
Men I annat fall, när jag kommer hem till min familj,
- blir mamma glad. - Vad fint.
Hon lagar mat hela tiden när vi har en gäst.
- Hon lagar mat, mat, mat… - Hela tiden?
- Hej. - Hej.
- Hejsan. - Hej.
Tar det lång tid? Nån kanske kan hämta oss.
Det behövs inte.
Min bror har meddelat kasbahn.
Följ bara med mig.
Kom.
Jaha. Okej.
Tack.
Varsågod.
Owen.
- Jag heter Mohammed. - Mohammed.
Jag Katherine. Du?
Vad heter du?
Du? Du Katherine?
Titta vilken fin baby.
Gratulerar.
Jag gillar den.
Perfekt.
Nytt och spännande.
Ja.
Kanske lite.
Får jag fråga en sak?
Ja.
Såna här retreater…
Är de viktiga för er författare?
Oerhört.
Man behöver inte skriva.
Man åker bara runt på konferenser,
och umgås med fulla människor som pratar om sig själva.
Du har tur. Du får vara med.
Det är bara…
Det är Lilys första roman.
- Som blev väl mottagen. - Ja, väldigt.
Hon har aldrig gett ut nåt förut.
Sen får hon plötsligt en bästsäljare.
Det är en svår omställning.
Hur klarar hon det?
Hon klarar det bra.
Mycket förändras.
Saker känns annorlunda.
Hon känner sig…
Jag vet inte.
Annorlunda.
Ja, jag…
Men allt är bara bra.
Jag tror inte att nåt kan vara bara bra.
Nej, det förstås.
Vad ska du göra med stjärnorna?
De är till lägenheten, tror jag.
Som dekoration?
Jag vet inte. Dekorera nåt.
Jag förstår.
Det var roligt idag.
Tack.
Jag ska se vad de gör.
Ska du med?
- Nej tack. God natt. - God natt.
Hej. Där är du ju.
Jag började bli orolig.
- Tjena. - Du försvann.
- Hur mår du? - Bara bra.
Kom och sätt dig.
Hej.
- Går det bra? - Ja.
Alla är så fina. Vilka härliga människor.
Vad är det här för nåt?
Lite marockanskt, du vet.
Du kan testa.
Nej tack.
Vad har hänt här?
Reportern visste oväntat mycket om mig.
Jag har sålt bra i Europa tydligen.
Klart du har.
Hur har du haft det idag?
Var det ensamt?
Ja, lite.
Fast egentligen inte. Det var en person till.
Vem då?
Författaren Katherine Loewe.
Katherine Loewe?
Hon är inte här.
Jo.
Och ni umgicks idag?
Inte hela dan.
Vi gjorde våra egna saker också.
Varför sa du inget?
Jag gör ju det nu.
Ja.
Vad pratade ni om?
Inget särskilt.
Owen. Det vore ju…
Vad?
Tänk om jag umgåtts med Warren Buffett
och du frågade vad vi sa,
och jag sa:
"Inget särskilt."
Jag bryr mig inte om Warren Buffett.
Toppen.
Budet är inne. Vi väntar på motbudet.
Vill idioten fortfarande klamra sig fast?
Det har han ju sagt hela tiden.
Att han vill fortsätta som VD.
Han kommer få 15 % av överskottet.
- Varför bryr han sig ens? - Jag fattar.
Jag visste att han skulle kräva det.
Han är ingen företagsledare.
Du hittade en bra egendom åt oss.
Få bara killen på bättre tankar.
Messa mig när vi får svar.
Absolut, genast.
Hej då.
Detta är oacceptabelt.
Jag behöver en tyst plats.
Det behöver inte vara särskilt fint.
Jag arbetar bäst på sunkiga ställen.
Ett förråd vore perfekt.
Vad som helst.
Perfekt.
Men Madame Benzakour vill nog inte att ni arbetar i förrådet.
Vi behöver inte säga nåt.
Hur låter det?
Bra.
Tack, Hamid.
Då går jag nu.
Det är så vackert.
Herregud.
Otroligt.
Hur gammalt tror du att det här är?
Två, tre år?
Säkert…
Det är så häftigt.
Den här delen kallades Qubbat al-Khayzuran.
Efter sultanens favoritkonkubin.
Jaså.
- Egen flygel. - Tydligen.
De andra konkubinerna blev nog sura.
Har de såna här ruiner i Libyen?
Ja, det har vi.
Romerska och bysantinska.
Som barn lekte jag… Vad heter det när man gömmer sig?
Kurragömma.
Jag lekte det i antika amfiteatrar.
Schysst.
Ursäkta, måste ta det här.
- Tyvärr. - Ingen fara.
Den värderas till 5 200 per tunnland.
Då är vårt startbud mer än generöst.
Ja. Jag vet inte vad problemet är.
Om det är miljöhänsyn, säg
att vi är belagda med restriktioner redan.
Idioten borde tacka oss.
Prata med honom, du.
Du har rätt. Han litar på mig.
Jag ska meddela att han måste lämna ett motbud.
Håll oss ajour.
- Hej. - Ursäkta. Jobb.
Vad?
Vad jobbar du med?
Jag är privatmäklare.
Vad är det?
Vi investerar i sånt som kan stiga i värde.
Nu köper jag mark med kolfyndigheter.
För kolbrytning?
Utvinning.
Vi gräver inte upp kolet själva.
Vi köper marken som en investering.
Utvinningen kommer bli miljövänlig.
Jag har läst om det.
Det kallas rent kol, men är ändå väldigt dåligt.
Om man inte vill tända lyset.
För isåfall behövs nån form av energi.
Tills sol, vind och vatten täcker det globala behovet av energi
är 2 500 tunnland med kolfyndigheter en bra investering.
Ja.
Ursäkta. Förlåt.
Du kunde ju ha varit med på lunchen.
Jag måste faktiskt jobba.
Ja, men måste du ta vartenda samtal direkt?
Det gör ingen annan.
Det är inget jag vill.
Men jag har chefer, en deadline och fem timmars tidsskillnad.
Ja, men du är liksom inte riktigt närvarande.
Jag är ju här!
Katherine.
Äntligen får jag träffa dig.
Tack för att jag fick komma.
Förlåt att jag har varit osocial, men mitt bagage…
Ja, Hamid sa det.
Beklagar olägenheten.
Jag älskar rummet.
Du är så generös.
- Kan jag få en drink? - Javisst.
- Ursäkta. - Vi ses.
Äter du middag med oss ikväll?
Jamen absolut. Javisst.
- Då räknar jag med dig. - Absolut.
Då ses vi.
Då så. Tack igen.
Ursäkta, förlåt att jag stör.
- Nej då. - Jag ville presentera mig.
- Hej. - Jag heter Lily Kemp.
Hej. Katherine.
- Trevligt. - Detsamma.
Du är förstås utledsen på att höra det
men Inte här, ingenstans var oerhört viktig för mig som ung.
Den fick mig att vilja bli författare.
Ursäkta för det.
Nej, nej.
- Jag vet verkligen inte… - Tack.
Kan jag få en öl?
Så tack.
Du hade säkert funnit din väg i alla händelser.
Hej.
Ni har väl träffats?
Owen, Katherine.
Ja, vi har träffats.
Jag såg foton i en tidskrift.
För några år sen. Du bodde på landet.
Med…
Vad hette han?
Nej, du minns inte.
I alla fall…
Vilket perfekt liv.
Ja… Ursäkta.
Okej.
Vad?
Jag menar…
Man måste inte vara fantastisk.
Det var Nietzsche som talade om…
- Fransk existentialist. - Sartre.
Nej. Hon, hans partner.
- Simone de Beauvoir. - Ja, just det.
Ja! Bra.
- Det var bra. - Allihop…
Ge järnet. Kom igen.
Kom igen.
- Lolitas mor. - Charlotte Haze.
Ja!
Polsk författare som skrev på engelska.
- Conrad. - Joseph Conrad.
- Conrad. - Ja.
Nu är det min tur.
Ja, ja.
Lily Kemp.
Den här kan jag.
George Sands riktiga namn.
Amantine-Lucile-Aurore…
- Dupin. - Ja!
- Dupin. - Ja.
Det är Gogol. Essäsamling.
Skräp.
Aftnar på en lantgård nära Dikanka.
- Ja! Mycket bra. - Fantastiskt.
Gratulerar.
Flaubert-hjältinna.
Spydde galla då hon dog.
Madame Bovary!
Snyggt.
Då var det inte mer.
Jag älskar detta.
- Din tur. - Okej.
Heja.
Snabb kille.
- Svik oss inte. - Visa oss.
Vad har du?
Idag.
Det är inte schysst.
- Säg bara nåt. - Inte schysst.
- Kom igen. - Okej.
De var några stycken.
Bakgrundssångare för…
Nej, nej.
Det är litteraturfrågor.
Det här är tidig R&B.
- Omöjligt. - Typ Aretha Franklin eller…
Inte musik. Tänk inte på musik.
- Är det en titel? - Vet inte.
Är det en romanfigur? Rimmar det med nåt?
- Ingen aning. - Betyder det nåt?
Påminner det dig om…
Tiden är ute.
Förlåt.
Ingen fara.
- Det gör inget. - Katastrof.
Det gör inget.
Hörni.
Ni får förlåta. Han läser bara sportnytt.
Då så. Nu är det dags att vinna.
- Eller hur? - Ja.
Gud. Okej, okej.
Den här kan jag.
En bok från Indien om hur man har bra sex.
- Bra sex? - Kama Sutra.
Bra sex?
Det vet alla.
Hej.
Har du låst ut dig?
Ja.
Är den tom?
Ja.
Du fick ett bättre rum.
Så klart.
Jag gillar vad du har gjort med det.
Tack. Ja, jag har ansträngt mig som du ser.
Vad tror du att det skulle kosta om vi betalade?
Vet inte, mycket.
Men det är konstigt.
Ja, det är det.
Skål för Pip, vad det nu är.
En bakgrundssångare. Gladys Knight.
- Gladys. - Knight and the Pips.
Tack, det var dem jag tänkte på.
- Skål, Gladys. - Ja, skål Gladys.
Pip är också en figur i en Dickensroman.
Lysande utsikter.
Ja, det var nog honom de menade.
Jag tycker som du.
Hellre "If I Was Your Woman" än Lilla Dorrit.
Får jag fråga en sak?
Javisst.
Vad tycker din kille om allt det här?
Så jag har en kille?
Enligt Wikipedia.
Har du kollat upp mig?
Ja, jag googlade.
Varför det?
Nyfiken.
Du kunde bara ha frågat.
Men nu behövs inte det.
- För jag vet allt. - Det förstås.
Till exempel vad?
Du gav ut din första bok när du gick på college.
Det är faktiskt odrägligt.
Såja, ta det lugnt.
Jag läste inte hela listan med utgivna böcker. För lång.
Priserna också. Oändlig.
Du är uppenbart produktiv och lyckad.
I den biografiska delen stod att du lever med en skulptör
som gör stora metallplumpar som av nån anledning
säljs för 100 000-tals dollar.
Och det fanns en jäkla massa citat.
Du citeras ofta.
Ja.
Det är min största bedrift.
Men för att känna nån väl
måste man veta sånt som inte står på Wikipedia.
Som vadå?
Som… Vänta.
Vad var ditt smeknamn i high school?
Jag frågar alltså det.
Vad var ditt smeknamn?
Hade jag ett smeknamn?
Ja, det hade du. Du är den typen.
- Det vet du inte. - Det tror jag nog.
Kom igen.
Var du inte killen i football-laget?
Den man litade på.
Jag vet inte om du kastade eller fångade bollen,
men du var definitivt på bollen när det gällde.
Den killen har alltid ett smeknamn.
Jag säger inte det.
Jo, det gör du.
Jodå.
Måste jag gissa?
Okej.
Jaså?
Som du vill.
Tror du att du kan gissa?
Jag vet.
Jag vet vad det var.
Nej.
Jo.
The Big O?
Fan för dig.
Så du kallades The Big O?
Hur kunde du gissa det?
Helt otroligt.
Kom igen.
Hejaklacken hade förstås
en egen hejaramsa för dig.
Nu slutar vi prata om det här.
- Snälla. - Nej.
Låt mig höra hejaramsan.
Nej. Ditt smeknamn, då?
- Vad var det? - Jag har inget.
Det fattar du väl.
Hejaramsan, tack.
Ja, vad fan.
Give me the O! Give me the Big O! Give me the O!
- Tack för att du gjorde det. - Herregud.
Vet du vad som är det värsta?
Du gillade det.
Jag gillade det.
Jag älskade det.
Klart du gjorde.
Varför kan du inte avsluta din bok hemma?
Lång historia.
Jaså?
Jag har tid.
Jaså?
Fan.
Det har jag inte.
Tyvärr. Jobbsamtal.
- Nästa gång? - Ja.
God natt.
Jag kastade den.
Bollen.
Jag var quarterback.
Jag hade planen under kontroll.
Dina ringde.
Random House vill ge mig kontrakt på två böcker.
Gratulerar.
Nej. Om de ska få mina två nästa böcker
vill jag ha ett topperbjudande.
Och inga ynkliga små frilanspengar.
Riktiga pengar.
Det här är goda nyheter.
Som jag sa, grattis.
Ursäkta?
Känner du dig hotad nu?
Menar du allvar?
Du verkar inte glad över att jag blir ekonomiskt oberoende.
Herregud.
Jag trodde inte att du skulle vara
hotad av min framgång.
Jag trodde inte att du
skulle reta mig inför alla andra
för att jag inte har läst rätt Dickens-roman.
Vi upptäcker visst båda nya saker.
Det var ett skämt.
- Var det lustigt tycker du? - Det var ju en lek.
Lekar är kul. Det var inte kul.
Okej.
Hur visste du att det var Dickens?
Jag känner inte igen dig.
Du har en dålig dag.
Det får man ha.
Men jag har inte en dålig dag.
Jag har en väldigt bra dag.
Jag vill fortsätta ha det.
Så jag sticker ut nu.
Vi ses när du är på bättre humör.
God morgon, snygga pojkvännen.
Dra åt helvete.
Stackars dig.
Vill du ha nåt?
Nej.
Hej.
Hur mår du?
Bättre?
Lite.
Jäkla smörgås.
Vilken smörgås?
Som jag åt i stan.
När var du i stan?
Igår.
Jaså. Jaha, bussen till ökenutflykten avgår snart.
Inte en chans.
Du får åka utan mig.
Okej.
Ingen öken för dig?
Inte idag.
Du, då?
Redan sett.
Säkert inget nytt.
Tjena.
En öl?
Seså, erkänn att du har kört fast.
Jag har inte kört fast.
Det märks när hon kör fast.
Jag har inte kört fast.
Vad heter boken?
Nej. Utan titel vet man inte vad man skriver.
Vill du ha hjälp?
Du känner till min lösning.
Vad har du för lösning?
Knulla eller döda honom.
När man har kört fast i livet
eller litteraturen…
behövs nåt oåterkalleligt.
Döden och sex.
De kan inte göras ogjorda.
Hon har en snygg rumpa.
Din tjej.
Säg inte sånt där.
- Det är en komplimang. - Nej, bara oförskämt.
Katie och jag var nära att gifta oss när vi var i er ålder.
Vad kom emellan?
Ugo, jag hade inga planer på att nånsin gifta mig med dig.
Det var kanske därför.
Var ni tillsammans länge?
Nej, vi var så unga.
Det slocknade fort.
Han gillar dig fortfarande.
Han är en sexberoende alkis.
Han gillar alla.
Jaså.
Du följde efter mig igår.
Nej.
Jo.
Jag såg dig i stan.
Jag var där, men jag följde inte efter dig.
Vad gjorde du där, då?
Shoppade.
Vadå?
Jag funderade på att köpa…
en stor hög med orange kryddor.
Trevligt.
Nej, han verkade full.
Jag ville se till att du var i säkerhet.
Är jag det?
Väldigt vackert.
- Ja visst. Hej då. - Hej då.
Vad messar du om?
Jobbet.
Mina chefer verkar vara idioter.
Varför det?
Det är tråkigt. Du vill inte veta.
Jovisst. Berätta.
Det är en bit mark i West Virginia med en kolfyndighet.
Mina chefer blev väldigt glada.
Att jag fixade en sån god affär.
Allt har gått bra.
Men?
Säljaren vill inte flytta sig.
Hans släkt äger marken.
Han vill inte att några New York-bor ska kapa hans bergstopp.
Så jag lovade det.
Först sa mina chefer:
- "Inga problem." - Jaså.
Men det verkar som att
de tänker köra över honom nu.
Låter taskigt.
Ja, det är det.
Hur svårt är det att vara schysst?
Omöjligt, för de flesta.
Jag var det när jag var liten, var du?
- Ja. - Var du förväntansfull?
Vad messar du om?
Bostadsannonser. Det är hemskt.
Den som uppfann frasen "anslutande badrum" borde bli flådd.
Varför tittar du på bostäder?
Jag måste ju bo nånstans.
Vad hände med lantgården?
Skilda vägar.
Du och huset, eller du och skulptören?
Båda.
Hur länge var ni ihop?
Fjorton år.
Det är länge. Vad hände?
Lustig historia.
Han fick faktiskt cancer.
Och…
Cancer är alltid kul.
Han kommer att bli bra.
Okej.
Tidig upptäckt, behandlingsbart. Allt det.
Men det var otäckt i en månad,
och det fick honom att komma till insikt.
Om vadå?
Att han hade levt i 14 år med nån…
och jag citerar:
"Vars hjärta är oförmöget att älska."
Tror du på det där?
Jag vet inte.
Tydligen är jag bara uthärdlig när jag inte skriver.
Händer det nånsin?
Det är det lustiga.
Eller hur?
Har du kört fast?
Jag uttrycker det inte så.
Vad säger du, då?
"Kört fast."
Min tränare brukade säga:
"Om det inte är jobbigt att skaffa sig är det nog inte värt att ha."
Jaså? Jag vet inte.
Ibland händer bra saker utan vidare.
De är tillbaka från öknen.
God natt.
Du.
Jag tycker i alla fall
att du är extremt uthärdlig.
God natt.
Vad är det med dig? Du har knappt sagt ett ord till mig.
Förlåt. Du har sovit bort baksmällan.
Du är arg för att jag har kul.
Ända sen vi kom har du varit så tillknäppt och…
Det är inte jag som svänger mig med konstiga ord,
röker hasch och kommer in här utan kläder.
Är det det som stör dig
när du missar chanser att se Sahara?
Jag var matförgiftad.
Nåt är alltid i vägen.
Du lyckas alltid sabba det roliga för mig.
Vad har jag sabbat för dig?
Den här resan.
Skitprat.
Inget av det här som du plötsligt inte står ut med
är nåt nytt.
Jag är likadan som vanligt.
Det gick bra förut.
Nej.
Jag har alltid störts av
att du inte bryr dig om skönlitteratur eller konst.
Men jag säger inget, för att inte göra dig osäker.
Tack, vad snällt.
Owen…
Såna här saker…
Det är verkligen viktigt för mig.
Men det verkar besvära dig.
Jag vet inte vad du begär av mig.
Du verkar inte veta vad du vill över huvud taget.
Det är sant.
Roa dig, jag ska hålla mig ur vägen.
Toppen.
DET KÄNNS INTE BRA. JAG LOVADE KILLEN.
DETTA GÄLLER AFFÄRER. INTE KÄNSLOR.
DET ÄR INTE SYND OM HONOM. HAN BLIR RIK.
OCH DET BLIR DU OCKSÅ.
HA EN TREVLIG SEMESTER.
VI TAR HAND OM DET HÄR NU.
Hej.
Okej?
Törstig?
Jag kunde inte reda ut saker när jag var nykter så jag är full nu.
Vad är det för problem?
Det är bara…
Vad är det rätta sättet att leva?
Jaså.
De enkla frågorna.
Jag ser det som att man har två val.
Antingen min vanliga väg.
Som är?
När livet är hårt blir man hårdare.
Jaså.
Om det inte är svårt att få, är det inte värt att ha.
Jaså.
Och det andra valet?
Var försiktig.
Jag kan falla för en grabb som du.
Vad kallade du mig?
Grabb.
Okej.
Det är ingen kritik.
Det var ju bra.
Tack.
Owen.
Fan också.
Hej.
Jag letade efter dig.
När jag vaknade i morse
och du inte var där…
trodde jag att du hade åkt.
Bara…
gett upp vår relation.
Jag vet att vi har haft en svacka.
Jag har inte varit mig själv.
Men jag vet också att…
vi båda har varit olyckliga.
Du var olycklig.
Gillar du ens mig?
Inte alltid.
Och du gillar inte alltid mig.
Jag är inte perfekt. Och det är inte du heller.
Allt det här…
Allt det här kanske bara…
Det kanske bara är en jobbig del av att vara tillsammans.
Vi kanske bara borde åka hem och börja om.
RAFIH JAG VILL TRÄFFA DIG SÅ HÄR IGEN
Fan också.
Jag vill bara be om ursäkt för igår.
Jag var full och dum
- men sanningen… - Lyssna.
att det bästa med resan var att träffa dig.
Dessutom…
ska jag åka.
Jag ska se mig om lite.
Vart ska du?
Jag vet inte.
Men du borde följa med.
Tack.
Ingen orsak.
Jaha…
Vad ska vi hitta på?
Jag vet inte exakt.
Men jag är glad att du är med.
Jag också.
Du.
Titta. Vi har en säng.
Vad bra.
Jag trodde inte du skulle följa med.
Inte?
Vågade knappt fråga.
Varför gjorde du det?
Jag gillar dig.
Jag mådde bra med dig.
Jag är mig själv igen.
Det var ett tag sen.
Samma här.
Godmorgon.
Jobbar du?
Lite grand.
Det har nog löst sig.
Jaså?
På en natt insåg jag
hur alla delarna passar ihop.
På en natt?
Ja.
Ibland är det så.
Man tittar åt ett annat håll och…
Det ordnar upp sig.
Det är nog vad man gör innan man sover
som gör skillnaden.
Eller hur?
Igår hade du kört fast och nu…
Du har nog inte löst det helt än.
- Inte? - Nej.
Du borde komma hit och komma loss lite mer.
- Ja. Oliv. Okej. - Oliv.
Jag älskar oliver.
Gott.
Vill du vara ifred idag?
Nej.
Jag kan ta en promenad.
Så kan du jobba lite.
Nej.
Säkert?
Ja.
Då så.
TJENA OWEN, HUR GÅR DET MED AVTALET?
JAG ÄR HEMSKT LEDSEN.
DE LÅTER DIG INTE BLI VD.
DRA DIG UR AFFÄREN OM DU VILL.
Vill du veta vad jag gjorde idag?
Samma som jag, tror jag.
Ja. Och…
Jag sa upp mig.
Vad?
Inte officiellt än, men bollen är i rullning.
Men vilken grej.
Ja.
Att se dig jobba fick mig att bestämma mig.
Det verkade göra dig lycklig.
Du älskar verkligen det du gör, va?
Alltid.
Även när jag kör fast.
Så älskar jag det.
Ja.
Men inte jag.
Inte som det är nu i alla fall.
Vinna till varje pris, köra över alla som är i vägen.
Och jag vill inte hålla på så.
Jag vill inte vara sån.
Jag vill inte kompromissa mer.
Gör inte det.
För du är inte sån.
- Det gläder mig. - Tack.
Hur känns det?
- Skrämmande. - Vad?
Vilken av dina böcker ska jag läsa först?
Du behöver inte läsa nån bok.
Jo, det gör jag.
Att andra människor vet saker om dig som inte jag vet…
Jag hatar det.
Du vet sånt som de aldrig får veta.
Som vadå?
Mitt smeknamn.
Vad var det nu igen?
Det är hemligt.
Jag vet inte.
Jag kanske kan bo här.
Du vet?
Ha en liten lägenhet
och leva på fiske.
Låter toppen.
Gör det?
Får jag bo med dig?
Gärna.
Ja. Är du med?
- Gärna. - Vad bra.
Då säger vi så.
Vi säger så.
Vet du vad jag tänkte på idag?
Swing route.
Vad är det?
Ett passningsspel i football.
Man använder det när saker inte går som man vill.
Det handlar om att lita på sina instinkter.
Att finna hopp… i en kaotisk situation.
Det är som det här.
Ja.
Fan. Din väska.
Min bok!
Stopp!
Fan.
Jag är ledsen.
Herregud.
Har du en kopia?
Jag har ingen kopia.
Jag är ledsen.
Snälla. Bara…
Låt bli…
Hej. Du är här.
Har du…
Tyvärr.
Jag har letat överallt.
Är du okej?
Jag också. Jag gick runt.
Letade i papperskorgar
ifall de hade tagit pengarna och slängt resten.
Förlåt att jag skrek åt dig.
Det var dumt.
Ingen fara. Du var upprörd.
Jo, jag säger förlåt.
Okej.
Jag måste nog
åka hem.
Alltså, jag har inget hem,
men jag måste hitta nånstans att bo.
Det är nog en bra början. Det är det jag måste göra.
Då gör vi det.
- Vi flyger ikväll. - Jag måste göra det ensam.
Det måste jag nog.
Jag är ledsen.
Du får inte åka hem ensam i det här skicket.
Du måste varva ner och andas.
Snälla du. Jag är så förvirrad.
Jag behöver få vara ifred och tänka.
Jag måste själv reda ut vad jag behöver.
- Ja. Sluta. - Jag försöker…
Jag måste härifrån.
Jag vet att det är svårt.
Och jag är ledsen.
Men du kan väl låta mig hjälpa dig.
Hur ska du hjälpa mig?
Två år av mitt liv är förlorade.
Kan det avhjälpas?
Jag har inte det andra.
Hobbyer och smeknamn.
Bara mitt skrivande.
Förlåt.
Det är mitt fel. Inte ditt.
Herregud,
alla vet ju att man alltid ska ha väskan under uppsikt.
Liksom, vad tänkte jag ens?
Där satt jag och tittade på havet med väskan bakom mig.
Så korkat.
Jag vet att du är upprörd
och att du vill härifrån,
men du borde inte resa så här.
Nähä? Vad ska jag göra då? Stanna?
Vänta på att nåt mer stjäls?
Nej, så menar jag inte.
Jag skulle avsluta en bok.
Jag borde bara ha gjort det.
Jag strulade.
Jag lät mig distraheras.
Distraheras?
Distraheras.
Är jag bara en distraktion?
Verkligen synd med din bok.
Sista frågan.
Detta är din åttonde roman.
Hur har skrivprocessen förändrats genom åren?
Egentligen har den inte ändrats särskilt mycket.
Det som förändras är vad jag lärt mig.
Varje bok ger mig nåt,
lär mig nåt.
Vad har den här lärt dig?
Jag hade ingen idé när jag började.
Mina böcker uppstår ofta ur nån sorts förvirring.
Nån fråga som behöver få sitt svar.
Den här gången tänkte jag mycket på flyktinstinkten,
att sjappa vid första motgång.
Vi intalar oss att vi flyr från fara.
Men det behöver inte vara sant.
Vi kanske inte flyr från faran.
Utan från trygghet.
Det kanske är det mest skrämmande.
Att bli sedd.
Att nån lär känna oss.
Älskar oss.
Men det kanske bara är jag.
Där passar det perfekt att sätta punkt.
Katherine Loewe, tack för att du kom.
Tack.
- Tack. - Okej.
Hej.
Hur mår du?
Bra. Hur mår du?
Bra.
Bor du häromkring?
Nej. Patricia…
Jag drog med henne.
Vi firar hennes nya bok.
- Jaså. - Den är jättebra.
Jag tänkte tala om…
Får jag…
Nej, jag måste iväg. Jag ville bara säga hej.
Kul att se dig.
Den historien måste jag få höra från början.
Vi alla.
Där är du ju.
- Allt bra? - Ja då.
Kom vi missar början.
Owen?
Owen.
Vänta lite.
Jag fattar om du inte vill prata med mig.
Det är lugnt.
Jag försökte komma på nåt sätt
att kontakta dig.
För att säga förlåt.
Gud. Hur jag gav mig av…
Jag har tagit mobilen för att ringa 100 gånger.
Men jag skämdes.
Jag var hemskt upprörd, men det är ingen ursäkt.
Så är det bara och… Jag vet inte.
När jag kom tillbaka kunde jag knappt tänka.
Jag var bedövad.
Letade bostad med en mäklare.
Alltså, inte en bostad med en mäklare.
Bara…
Okej.
Jag menar att…
Jag saknade dig.
Varje minut.
Genom att skriva kan man
hålla fast vid nåt man förlorat.
Så jag gjorde det.
Jag skrev en bok
som heter The Swing Route.
- The Swing Route? - Ja.
The Swing Route.
Om att finna hopp i kaos.
Det var nåt du sa.
Ja, det kommer jag ihåg.
Gör du?
Ja.
Alltihop.
- Owen? Kommer du? - Strax.
Jaha.
Du måste iväg.
Jag ville bara säga
att du inte var en distraktion. Du var huvudsaken.
Undertexter: Anna Norman