Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Леді й джентльмени, ми наближаємося до Марракеша, Марокко,
місцевий час - 15:30.
Ми готуємося до посадки, пристебніть ремені…
САМОТНЯ ПЛАНЕТА
Дякую.
АВТОВІДПОВІДАЧ МОНА
Кетрін, це Мона.
Здається, ти зараз їдеш на конференцію.
Це чудово.
Але я знаю, що такі заходи радше відпочинок, ніж робота.
Хочу нагадати тобі про наш дедлайн.
Дату публікації змінювати не можна, це було б катастрофою.
Чернетка потрібна нам до…
Дякую.
- Мадам, вітаємо в касбі Асхаб. - Вітаю.
Я Хамід.
А де ваш багаж?
Десь між аеропортом Джона Кеннеді й цим пунктом.
О ні, його загубили.
Я буду оптимісткою і скажу, що його поклали не туди.
Мадам Бензакур перепрошує, що не привітала вас особисто.
Вона вечеряє з іншими гостями.
Це ваш номер.
Старовинний. Після вас.
О боже.
Я відповіла надто пізно.
Думала, мене поселять у коморі.
Мадам Бензакур наполягла, що віддасть вам найкращий номер.
Кого вигнали?
Неймовірно.
Я зачекаю надворі.
Коли будете готові, проведу вас на вечерю.
Ні, я не вечерятиму.
Ви впевнені? Мадам Бензакур хотіла привітатися.
Хаміде, я так втомилася.
Скажіть, якби я оселилася в найменшому номері,
я могла б пропустити групові заходи?
Я просто… Я хочу попрацювати.
Не проблема.
- Добраніч, мадам. - Добраніч. Кетрін.
- Перепрошую? - Я не мадам.
Просто Кетрін.
Добре.
КАСБА АСХАБ МІЖНАРОДНА КОНФЕРЕНЦІЯ ПИСЬМЕННИКІВ
УҐО ДЖАКОНЕЛЛІ
Чорт забирай, Оуене.
Що ми тут робимо?
Не питай мене. Я тут, бо ти тут.
Вітаю, Лілі Кемп.
Ви доїхали.
Ласкаво просимо. Я Фатема Бензакур.
Дуже приємно познайомитися.
Й Оуен. Правильно?
Це я.
Ходімо, я вам тут усе покажу.
Ми ще чекаємо деяких гостей,
але всі інші письменники прибудуть до вечері.
Це головна касба.
Але мені довелося оселити вас у садовому номері.
Прошу сюди.
Якщо не знайдете в кухні те, що вам до смаку,
скажіть комусь, і про вас подбають.
- Добре. - Гаразд.
Хаміде, ти заніс їхній багаж у номер?
- Так, мадам. - Дякую.
- Привіт. - Привіт.
Фатемо, це неймовірно.
Дякую.
Усе з часів мого прадіда.
Крім матраца, ви будете раді чути, що він новий.
- Добре. - Що ж, розташовуйтеся.
Коктейлі на терасі о 18:00.
Дякую, що запросили. Для мене це честь.
Для мене теж. До зустрічі.
Тобто…
О боже.
Вражає.
Оуене, який краєвид!
На це можна дивитися вічно.
Нам пощастило, що ми тут.
Я її знаю.
ЛІЛІ КЕМП
Повірити не можу, що це насправді.
А я можу.
ВІТАЮ, КЕТРІН ОСЬ КІЛЬКА ВАРІАНТІВ
Що за…
АВТОВІДПОВІДАЧ Е
Так.
Чому я отримую оголошення про нерухомість з невідомого номера?
Я дав твій номер рієлтору.
Що? Не можна давати мій номер.
Ти сказала, що знайдеш собі квартиру перед від'їздом.
Я була зайнята. Я писала.
Кет, якщо ми чекатимемо, поки ти закінчиш писати,
ти житимеш тут завжди.
Жоден з нас цього не хоче.
Ти знаєш, як мені було важко з цією книжкою.
Тому я вибралася сюди, щоб відпочити в тиші.
- Кет. - Зосередитися.
Реклама квартир, яку ти посилаєш, мені не допоможе.
Допомагати тобі більше не мій обов'язок.
- Ви пишете детективи… - Так.
Про злочини, так.
Ви довго працювали над коміксом?
Я прочитала одну з ваших книжок
і вважаю, що вам варто попрацювати над собою.
- Десь два з половиною роки. - Справді?
Поговоримо пізніше.
Вони всі титани літератури, а я написала розпіарене пляжне чтиво.
Вони з першого погляду
зрозуміють, що я шахрайка, і виженуть мене.
Гей.
Ти написала чудову книжку.
- Ти впораєшся. - Дякую.
- Так. - Книжка про поліцію. Мені було нудно.
Вибачте.
О боже, це Ада Доен.
- Не знаю, хто це. - Лауреатка Нобелівської премії,
- тож вдай, що знаєш. - Добре.
Лілі Кемп?
- Так. - Я Рафі Абдо.
Так.
- Ваші мемуари… - Я був радий
чути, що ви тут. Люблю вашу книжку.
О боже. Я… Це…
Дякую.
Це Оуен.
- Дуже приємно. - Радий знайомству.
Рафі написав чудові мемуари про те, як він був дитиною-солдатом у Лівії.
- Так. Ти їх любиш. - Так.
Можна поставити запитання про вашу книжку?
- По-перше… - Так.
Коли ви її написали?
Почала одразу після коледжу…
Привіт, друже.
Як справи?
Гаразд.
Художня чи документальна?
Перепрошую?
Що ви пишете?
Ні те ні інше.
Я не письменник. Я фінансист.
Я приїхав сюди з Лілі, моєю дівчиною.
Дозвольте вгадати.
Вона присвятила свою книжку вам?
Так.
Так, присвятила.
Я б не написала її без нього.
Дурня.
Брехня.
Перепрошую?
Книжка в голові письменника - як ембріон у матці.
Після запліднення
ніхто не зможе ні прискорити, ні зупинити народження.
Ви, в найкращому разі, предмет комфорту.
Як теплий рушник у бізнес-класі.
Тобі сподобалося?
Ти весь вечір мовчав.
Так.
Не можна ставитися серйозно до слів про теплий рушник.
Вона відома підбурювачка.
Ясно? Оуене, це її стиль.
Усе гаразд.
Супер.
Мені потрібне снодійне.
Ти будеш?
Ні, я чекаю дзвінка.
Так. Гаразд.
- Добраніч. - Добраніч.
Стоп, що?
Чорт.
Ну-бо.
Чорт.
Ну ж бо.
Чорт.
Слава богу.
Привіт, це я. Вони вже на зв'язку?
- Усе гаразд, але вони чекають. - Чорт. З'єднай мене.
Алло, Оуене.
Вибачте. Були проблеми зі зв'язком, але я додзвонився.
Справи такі.
Ми домовилися про продаж нерухомості з усіма родичами.
Вони всі згодні, чекають тільки нас.
І, як я вже казав, він продасть, лише якщо залишиться гендиректором.
Треба це включити до угоди.
Так, ми бачили твій імейл. Усе гаразд.
- Коли буде пропозиція, повідомимо. - Так.
Чудово. Просто хотів уточнити.
Алло.
Чорт.
Привіт.
Вода.
Мобільний зв'язок. Поганий.
Так.
Гаразд.
Гей.
Ви не бачили, з яких дверей я вийшла?
Ні.
- Вибачте. - Нічого.
Стривайте.
- Сходи там. - Дякую.
Тепер я розумію, де я.
- Так? - Так.
Дякую. Бо я б усю ніч просиділа на даху.
Без проблем.
- Добраніч. - Добраніч.
Він часто лажає, десь у 50%.
- Ось ти де. - Доброго ранку.
- Привіт. - Це Оуен.
Він усю ніч просидів на телефоні.
- Рафі ти вже знаєш. - Вітаю.
Це Пен і Ґаннер.
Ґуннар.
- Я Ґуннар. - Ґуннар. Вибачте.
Сюди приїхала репортерка написати статтю про конференцію.
Фатема попросила кількох учасників дати інтерв'ю, але я не зобов'язана.
Ні, обов'язково дай.
Ти подумаєш, що я затягла тебе сюди й покинула.
Ні. Усе гаразд. Роби те, що мусиш.
Води немає?
Мені так шкода.
Не страшно.
Я постараюся все одразу відремонтувати.
Добре.
Але знаєте, поки що…
Я б хотіла знайти тихе місце й попрацювати.
Боюся, в касбі сьогодні буде багато заходів.
Так.
Але є одна екскурсія.
- Ні. - Ніхто не записався.
Їхати довго, в машині є кондиціонер.
І вишенька на торті -
водій не говорить англійською.
Доброго ранку.
- Так? Вибачте. - Це машина до Шеф-чогось?
- Так. - Так? Добре.
Вітаю.
Дякую.
Ми вдвох?
Так.
Я Оуен, до речі.
Кетрін.
Лоув?
От чому ваше обличчя мені знайоме.
Я часто бачу його в ліжку.
Моя дівчина читає ваші книжки, а на обкладинці - ваше фото.
- Тож… - Так.
Більшість ночей, коли я лягаю спати, ви витріщаєтеся на мене.
Оуене.
Бачите це?
Це вимагає 100% моєї уваги.
Тобто замовкнути?
Будь ласка.
Гаразд.
Добре.
До зустрічі.
Так.
Секунду.
ОУЕНЕ, ДРУЖЕ…
РАДІОМОВЧАННЯ ВІД ТВОЇХ ПАРТНЕРІВ. НІЧОГО НЕ ХОЧЕШ ПОЯСНИТИ?
УСЕ ГАРАЗД. СКОРО ВИ ОТРИМАЄТЕ ЧУДОВУ ПРОПОЗИЦІЮ.
- Так? - Так.
Гаразд.
- Привіт. - Привіт.
Ви впевнені? Я не хочу заважати.
Мені потрібна перерва.
Гаразд.
Як справи?
Як завжди.
Так?
Як минув ранок?
Усе добре, здається.
Дякую.
- Я буду те саме, що й вона. - Так.
«Усе добре, здається»?
Ви пролетіли тисячу кілометрів заради цього?
Так, я…
Хочете знати правду?
Завжди.
Не думаю, що люблю подорожувати.
- Справді? - Так.
Оці всі аеропорти, польоти й…
Люди завжди кажуть, що цей досвід може змінити життя.
Потрапити в нове екзотичне місце, познайомитися з новим екзотичним собою.
Ти потрапляєш туди, але сам ти не новий і не екзотичний.
Ти - це лише ти.
Це правда.
Флобер сказав, що мета подорожей - зробити нас скромними.
Так?
Показати, як мало місця ми займаємо у світі.
Я виріс із чотирма сестрами.
Я знаю, який я маленький.
Ясно.
- Дякую. - Прошу.
- Смачного. - Дякую.
То чому ви тут?
Чудове запитання.
Мою дівчину Лілі запросили. Так.
Не знаю.
Мабуть, вона потребувала персонального шопера.
Що ви купили?
- Показати? - Авжеж.
Як багато зірочок.
Так.
Їх забагато не буває, правда?
- Справді? - Не знаю.
Розкажіть тепер ви.
Як пройшов ваш день?
Добре, здається.
Уявляєте, як воно - жити тут і не любити блакитний колір.
Хто не любить блакитний?
Мене він засмучує.
Це марна трата часу та енергії.
- Не думаєте? - Так.
Куди ми зараз ідемо?
У нове й екзотичне місце.
То навіщо ви пролетіли більше тисячі кілометрів?
Я закінчую книжку.
І шукала місця, щоб працювати.
Ви не можете закінчити її вдома?
Ні.
Ви почали її вдома?
Так.
То що змінилося?
Вибачте.
Перепрошу. Ви говорите англійською?
- Так. - Дякую.
Мій багаж загубили, мені потрібна білизна.
Так. За мною.
Що за…
Усе гаразд?
Ви зрозуміли?
Здається, проблеми з двигуном.
Неймовірно.
Таке щодня не побачиш.
По-вашому, це нормально?
Ні.
Точно ненормально.
О боже.
- Привіт. - Привіт.
Привіт. Як справи?
Ну, ми…
Супер.
Сер, мадам. Я Сісі, брат Азіза.
Машина трохи зламалася, хоча її легко полагодити.
Ходімо зі мною. Я підвезу вас у своїй машині.
Піти з вами?
- «Легко полагодити»? - Так, у цю машину.
Ми їдемо до вас ненадовго?
Бо ви сказали, що машину можна швидко полагодити.
Я зроблю все можливе, щоб її полагодити.
А якщо ні, ми поїдемо до моєї рідні,
- навіть моя мама буде рада. - Супер.
Вона наготує для вас багато їжі. Вона завжди так робить, коли в нас гості.
- Вона готує й готує. - Постійно?
- Вітаю. - Вітаю.
- Привіт. - Вітаю.
Не знаєте, як довго це буде? Може, по нас приїде хтось інший?
Ні, не варто.
Мій брат подзвонив у касбу, повідомив, що ви затримуєтеся.
Тож прошу за мною.
Будь ласка.
Так. Гаразд.
Дякую.
Прошу.
Оуен. Вона?
- Я Мохаммед. - Мохаммед.
Я, Кетрін. Ти?
Як тебе звати?
Ти. Ти? Ти Кетрін?
Яке гарне маля.
Поздоровляю.
Мені подобається.
Ідеально.
Нове й екзотичне.
Так.
Можливо, трохи.
Можна дещо спитати?
Так.
Ці конференції й таке інше -
вони важливі для письменника?
Дуже.
Тобто можна навіть не писати.
Можна просто подорожувати, їздити на конференції,
спілкуватися з людьми, які п'ють забагато й говорять лише про себе.
Вам пощастило. Можете брати в цьому учать.
Ні, просто…
Це перший роман Лілі, тому…
- Так, і успішний. - Досить успішний.
Вона зовсім не видавалася,
аж раптом стала авторкою бестселера.
Ситуація складна.
Як вона це сприймає?
Вона добре тримається.
Знаєте, це… Зміна величезна.
Усе стало інакше.
Вона стала…
Я не знаю.
Інакшою.
Так, я…
Взагалі-то, усе гаразд.
Я ніколи не бачила, щоб усе було гаразд.
Ні. Мабуть, ні.
Навіщо вам стільки зірок?
Вони для її квартири, мабуть.
Щоб прикрасити?
Гадки не маю. Прикрасити щось.
Так, ясно.
Що ж, день був цікавий.
Дякую.
Вам дякую.
Піду подивлюся, що там.
Ви зі мною?
- Не хочу. Добраніч. - Добраніч.
Привіт. Ось ти де.
Я вже почала хвилюватися.
- Ти красуня. - Ти зник.
- Як ти? - Добре.
Проходь, сідай.
Привіт.
- Усе гаразд? - Так.
Усі такі чудові, Оуене. Люблю цих людей.
Що тут у вас?
Якась марокканська штука.
Спробуй.
Не треба.
Що тут у вас було?
Репортерка знала про мене більше, ніж я думала.
Виявляється, продажі в Європі досить непогані.
Авжеж.
Як ти? Як минув твій день?
Тобі було самотньо?
Так, трохи.
Насправді ні. На екскурсії був ще дехто.
Хто?
Твоя улюблена письменниця. Кетрін Лоув.
Кетрін Лоув?
Її тут немає.
Ні, вона тут.
Ти провів з нею весь день?
Ну, частину дня.
Не цілий день. Ми займалися і своїми справами.
Чому ти мені не розповів?
Зараз розповідаю.
Так.
І про що ви говорили?
Мало про що.
Оуене. Це ніби…
Що?
Це ніби я провела весь день з Ворреном Баффетом,
ти спитав мене, про що ми говорили,
а я відповіла:
«Мало про що».
Мене не цікавить Воррен Баффет.
Чудово.
Пропозиція є. Ми чекаємо.
Той козел справді хоче стежити за нами після продажу?
Так. Він завжди це казав.
Для нього важливо залишитися гендиректором.
Ми вже віддаємо йому 15% прибутків після вилучення.
- Його рідних більше немає. Яка різниця? - Я розумію.
Я просто знаю, що його це цікавить у першу чергу.
Він іще ніколи не займався бізнесом.
Оуене, ти знайшов для нас чудову ділянку.
Переконай цього типа, добре?
Гаразд. Повідомте, коли будуть новини.
Ти дізнаєшся перший.
До побачення.
Це неприйнятно. Тобто…
Мені треба десь побути на самоті.
Там необов'язково має бути гарно.
Мені краще працюється у незатишних місцях.
Комора ідеально підійде.
Будь-що.
Ідеально.
Мадам Бензакур не хотіла б, щоб ви працювали в коморі. Це…
Може, ми їй не скажемо?
Як вам ідея?
Я не проти.
Дякую, Хаміде.
Залишу вас.
Тут так гарно.
О боже.
Дивовижно.
Оуене, скільки, по-твоєму, років цим руїнам?
Два-три?
Так, авжеж.
Як круто.
Здається, ця частина називається кабат Аль-Хайзуран.
На честь улюбленої наложниці султана.
Так?
- Вона мала власне крило. - Очевидно.
Мабуть, це дратувало інших наложниць.
А в Лівії є такі руїни?
Так, є.
Є римські, візантійські.
У дитинстві я грався… Як називається гра, де ховаються?
- Хованки. - Хованки.
Хованки. Я грався у хованки в античних амфітеатрах.
Круто.
Вибачте. Мені треба відповісти.
- Вибачте. - Усе гаразд.
AGVA продається по 12 000 за гектар.
Наша початкова пропозиція щедра, більш ніж щедра.
Здається, все справедливо. Не знаю, чому затримка.
Якщо йдеться про екологію, скажи,
що не можна ставити більше обмежень, ніж уряд.
Той клоун має бути вдячний.
Поговори з ним, Оуене.
Так, це логічно. Він мені довіряє.
Я повідомлю, що він має відступити, якщо хоче угоду.
Тримай нас у курсі.
- Гей. - Вибачте. Робочі питання.
Що?
Оуене, чим ви займаєтеся?
Приватними інвестиціями.
А що це таке?
Ми інвестуємо в активи, які вважаємо перспективними.
Зараз я купую ділянку з покладами вугілля.
Щоб відкрити копальню?
Для видобутку.
Ми самі не видобуваємо вугілля.
Просто купуємо ділянку як інвестицію.
Коли вугілля видобудуть, воно буде чисте.
Я про таке читав.
Кажуть, що вугілля чисте, але це все одно погано.
Так, але ж вам треба увімкнути світло?
А для цього потрібна якась енергія.
Тож поки вітер, сонце і вода не видобувають достатньо енергії,
1011 гектарів з покладами вугілля - непогана інвестиція.
Так.
Вибачте.
Було б добре, якби ти був на обіді.
Ти знала, що мені треба працювати.
Так, але навіщо відповідати на дзвінки щосекунди?
Ніхто більше так не робить.
- Я не хочу постійно відповідати. - Так.
Але в мене є начальство, дедлайн і різниця у п'ять годин.
Знаю, просто мені здається, що ти насправді не тут, не поруч зі мною.
Лілі, я поруч.
Кетрін.
Нарешті я вас бачу.
Дякую, що запросили мене.
Вибачте, я мало спілкувалася - різниця в часі, втрата багажу і…
Так, Хамід розповів.
Співчуваю. Це дуже незручно.
Я в захваті від номера. Він гарний.
Я просто…
- Принесеш мені випити? Дякую. - Авжеж.
- Вибач. - Так, до зустрічі.
Ви сьогодні будете на вечері?
Так, авжеж, буду.
- Я на вас розраховую. - Я обов'язково буду.
Добре. До зустрічі.
Дякую, що запросили мене.
Вибачте за втручання.
- Усе гаразд. - Я хотіла представитися.
- Вітаю. - Я Лілі Кемп.
Вітаю. Я Кетрін.
- Дуже приємно. - Взаємно.
Думаю, вам уже набридло це чути,
але я прочитала «Ні тут, ні деінде», і ця книга сильно вплинула на мене.
Саме завдяки їй я вирішила стати письменницею.
Що ж, вибачте за це.
Ні, ні.
- Я справді не знаю. - Дякую.
Можна пива, будь ласка.
Тож дякую.
Думаю, ви б знайшли свій шлях з моєю книгою чи без неї.
Привіт.
Ви вже знайомі, так?
Оуен, Кетрін.
Так, ми знайомі.
Я пам'ятаю в журналі фото
вашої ферми десь кілька років тому.
Ви там живете з…
Як його звати?
Ні, ти не пам'ятаєш.
Хай там як, це…
Було схоже на ідеальне життя.
Вибачте.
Так.
Що?
Тобто…
Річ не в тому, щоб бути ідеальним.
Взагалі-то, Ніцше казав про істину й про значення існування.
- Французький екзистенціаліст. - Жан-Поль Сартр.
Ні. Жінка, його коханка.
- Симона де Бовуар. - Симона де Бовуар, точно.
Так! Добре.
- Чудово. - Народе…
Покажемо їм. Ну-бо.
Ну-бо.
- Мама Лоліти. - Шарлотта Гейз.
Так!
Польський письменник, який писав англійською.
- Конрад. - Джозеф Конрад.
- Конрад. - Так.
Гаразд, моя черга.
- Так. - Так.
Лілі Кемп.
Це я знаю.
Справжнє ім'я Жорж Санд.
- Амандіна-Люсіль-Аврора… - Амандіна-Люсіль…
- Дюпен. - Так! Дюпен.
- Дюпен. - Так.
Гоголь. Збірка оповідань.
Сміття.
Так. «Вечори на хуторі біля Диканьки».
- Так! Добре. - Чудово.
Поздоровляю.
Героїня Флобера.
Яка перед смертю ригала жовчю.
- Мадам Боварі! - Мадам Боварі!
- Так. - Добре.
Це все, командо.
Мені подобається.
- Твоя черга. - Добре.
Починаймо.
Оуене.
- Не підведи. Ну ж бо. - Покажи.
ПІП
- Покажи, що там. - Так.
Сьогодні.
Так нечесно.
- Скажи щось. - Так нечесно.
- Ну-бо. - Гей.
Здається, їх було кілька.
То були бек-вокалісти в…
Ні, ні.
Ідеться про літературу, Оуене, а не…
Ні, це музика. Ранній R&B.
- Не може бути. - Арета Франклін чи…
Ідеться не про музику. Не думай про музику.
- Це назва? - Не знаю.
Це назва? Персонаж? Римується з чимось?
- Гадки не маю. - Це слово щось значить?
Воно нагадує тобі про…
Час. Час.
Вибачте.
Не турбуйся.
- Усе гаразд. - Катастрофа.
Усе гаразд.
Гей.
Вибачте йому. Він читає лише спортивні журнали.
Ну все. Перемога за нами.
- Так? - Так.
О боже. Добре.
Гаразд. Це я знаю.
Книга з Індії, яка вчить, як треба займатися сексом.
- Сексом? - «Камасутра».
Добрим сексом?
Це всі знають.
Привіт.
Не можете потрапити в номер?
Так.
Келих порожній?
Так.
Ваш номер кращий.
Так, авжеж.
І мені подобаються зміни, які ви внесли.
Дуже дякую. Як бачите, я постаралася.
Як думаєте, скільки б це коштувало, якби ми за все платили?
Гадки не маю. Багато.
Але це так дивно, правда?
Це дивно.
За Піпа, хай що то є.
«Піп» - це бек-вокалісти Ґледіс Найт.
- Ґледіс. - Найт і «Піпс».
Дякую. Про них я й думав.
- Вип'ємо за Ґледіс. - За Ґледіс.
Також Піп - персонаж роману Чарльза Дікенса.
«Великі сподівання».
Точно. Мабуть, вони хотіли почути це.
Я вас розумію.
If I Was Your Woman значно краща за «Крихітку Дорріт».
Можна дещо спитати?
Авжеж.
Як ваш чоловік переживає все це?
Хто сказав, що в мене є чоловік?
«Вікіпедія».
Ви прочитали про мене?
Так. Я вас загуглив.
Навіщо?
З цікавості.
Могли б просто спитати.
Так, а тепер не треба.
- Бо я все знаю. - Так, авжеж.
Що, наприклад?
Я знаю, що ви видали першу книжку ще під час навчання у коледжі.
Як на мене, це огидно.
Йо, легше.
Я швидко переглянув розділ про публікації. Надто довгий.
Про нагороди теж. Безкінечний.
Я зрозумів головне. Книжок багато, вони успішні.
Я перейшов до особистої інформації та дізнався, що ви живете зі скульптором,
який робить величезні металеві цицьки, які чомусь
продаються за сотні тисяч доларів.
Також було багато вікіцитат.
Вас багато цитують.
Так.
Так, це моє найбільше досягнення в житті.
Та щоб познайомитися з людиною,
треба дізнатися те, про що у «Вікіпедії» не пишуть. Так?
Наприклад?
Ну, наприклад… Зараз.
Яке ви мали прізвисько у школі?
Я серйозно вас питаю.
Яке ви мали прізвисько?
Хто сказав, що я мав прізвисько?
Бо мали. До вас чіпляються прізвиська.
- Ви цього не знаєте. - Здається, знаю.
Кажіть.
Ви не були футболістом?
Який ніколи не розгубиться під тиском.
Не знаю, кидали ви м'яч чи ловили,
але він точно був у ваших руках в останні хвилини.
А такому хлопцеві завжди дають прізвисько.
Я вам не скажу.
Скажете.
Так.
Змусите мене вгадувати?
Авжеж.
Так?
Гаразд.
Ви думаєте, що вгадаєте?
Я знаю, що вгадаю.
Я знаю.
Ні, не знаєте.
Так.
Великий О?
Та ну вас.
Великий О, так? Ви справді Великий О?
Як ви здогадалися?
Неймовірно.
Справді.
Якщо це ваше прізвисько, то в чирлідерок
точно була для вас кричалка.
Знаєте що? Я не хочу про це говорити.
- Будь ласка. - Ні.
Виконайте для мене кричалку.
Ні, поговорімо про ваше прізвисько.
- Як вам таке? - У мене немає прізвиська.
Це ж очевидно.
Виконайте кричалку.
До біса. Добре.
Вперед, О! Вперед, Великий О! Вперед, О!
- Дякую, що поділилися. - О боже.
Знаєте, що найгірше?
Вам подобалося.
- Мені подобалося. - Так.
Мені дуже подобалося.
Ну звісно.
Чому ви не можете закінчити книжку вдома?
Довга історія.
Так.
Я маю час.
Справді?
Чорт.
Ні, не маю.
Вибачте. Дзвонять з роботи.
- Ще поговоримо? - Ще поговоримо.
Добраніч.
До речі, я його кидав.
М'яч.
Я був квотербеком.
Поле було моє, і я вирішував, що на ньому діється.
Мені подзвонила Діна,
Random House хочуть підписати зі мною контракт на дві книжки.
Поздоровляю.
Ні, ти не розумієш. Щоб отримати мої наступні дві книжки,
вони зроблять мені величезну пропозицію.
І я кажу не про дрібній заробіток фрилансера, Оуене.
Я кажу про справжні гроші.
Оуене, це ж чудово.
Я вже сказав: поздоровляю.
Вибач.
Ти відчуваєш загрозу?
Ти серйозно?
Ти так реагуєш на те, що я стану фінансово незалежною.
Господи.
Що? Я не вважала тебе чоловіком,
який назве мій успіх загрозою.
А я не вважав тебе людиною,
яка принизить мене перед цілим залом,
бо я не читав чортову книжку Дікенса.
Тож ми обоє дізналися багато нового.
Оуене, то був жарт.
- Тобі було смішно? - Я пожартувала. То була гра.
Ігри - це весело. Тоді весело не було.
Гаразд.
А як ти дізнався про Дікенса?
Я не розумію, хто ти тут.
Слухай, у тебе невдалий день.
Це нормально. Я розумію.
Але в мене день не невдалий, Оуене.
Насправді у мене чудовий день.
І я хочу, щоб так воно й було.
Тож я піду. Добре?
Знайдеш мені, коли будеш у кращому гуморі.
Доброго ранку, ескортнику.
Пішли ви.
Вибач мені.
Тобі щось принести?
Ні.
Гей.
Як ти почуваєшся?
Тобі краще?
Трохи.
Той клятий сандвіч.
Який сандвіч?
Я з'їв сандвіч у місті.
Коли ти був у місті?
Учора.
Машина до пустелі скоро виїжджає.
Я не зможу.
Нічого. Їдь без мене.
Добре.
Десерт не будете?
Сьогодні - ні.
А ви?
Я вже це бачила.
Навряд чи щось змінилося.
Гей, малий.
Хочеш пива?
Визнай це. Ти не можеш дописати книжку.
Можу.
Завжди видно, коли письменник у стопорі.
Я не у стопорі.
Яка назва?
О ні. Якщо немає назви, ти не знаєш, про що пишеш.
Допомогти?
Моє рішення тобі відоме.
Яке у тебе рішення?
Трахнути його чи вбити.
Коли ти в стопорі в житті
чи в літературі,
потрібні незворотні дії.
Смерть і секс.
Ці дві речі не можна скасувати.
Знаєш, у неї гарна дупа.
У твоєї дівчини.
Чуваче, не кажи так.
- Це комплімент. - Ні, це моторошно.
Знаєш, ми з Кеті ледь не побралися, коли були твого віку.
А чому змінили думку?
Уґо, я ніколи не збиралася за тебе заміж.
Мабуть, саме тому.
Ви довго були разом?
Ні, ми були ще дітьми. Це…
Наші стосунки швидко закінчилися.
Ви й досі йому подобаєтеся.
Він алкоголік, сексоголік. Тож…
- Йому всі подобаються. - Так.
Ясно.
Ви стежили за мною вчора.
Ні.
Так.
Я бачила вас у місті.
Я там був. Але не стежив за вами.
А що ви робили?
Ходив по крамницях.
Навіщо?
Я шукав
велику купу яскраво-оранжевих спецій.
Добре.
Ні. Я подумав, що він п'яний,
і хотів переконатися, що ви в безпеці.
А я в безпеці?
Вона гарна.
- Так. До побачення. - До побачення.
Чому ви багато листуєтеся?
По роботі.
Так. Думаю, моє начальство - козли.
Чому?
Це нудно. Ви не захочете про це слухати.
Авжеж, захочу. Розкажіть.
Гаразд. Я знайшов ділянку з покладами вугілля у Західній Вірджинії.
Моє начальство зацікавилося.
Я можу укласти вигідну угоду.
Усе складається добре.
Але?
Продавець хоче керувати компанією.
Це сімейна спадщина,
і він не хоче, щоб якісь нью-йоркські довбні зрізали його гору.
Тож я дав йому слово.
Моє начальство спершу казало:
- «Авжеж, без проблем». - Так.
Я дивлюся на всі ці імейли
і розумію, що угоди не буде.
Звучить гівняно.
Так, це повна лажа.
Хіба важко вчинити правильно?
Для багатьох людей практично неможливо.
Для мене - у дитинстві. А у вас?
- Так. - Ви були раді?
А чому ви багато листуєтеся?
Це оголошення про оренду нерухомості. Ненавиджу їх.
Того, хто вигадав термін «окрема ванна кімната», варто випотрошити.
Навіщо ви шукаєте нерухомість?
Бо мені ніде жити.
А що сталося з фермою?
Ми розійшлися.
Ви з будинком чи ви зі скульптором?
І те й інше.
Скільки ви були разом?
Чотирнадцять років.
Це довго. А що сталося?
Цікава історія.
У нього знайшли рак.
І…
Так. Рак - це завжди цікаво.
Йому краще. З ним усе буде гаразд.
Ясно.
Рак був виявлений рано, повністю піддавався лікуванню.
Але десь місяць нам було страшно,
і йому цього вистачило, щоб отримати величезне прозріння.
А саме?
Що він 14 років прожив з людиною,
цитую:
«Серце якої нездатне любити».
Ви в це не вірите, так?
Я не знаю.
Очевидно, мене можна терпіти, лише коли я не пишу.
А ви колись не пишете?
І це найцікавіше.
Так?
То ви у стопорі?
Я б не використовувала це слово.
Яке слово?
«У стопорі».
Мій улюблений тренер казав:
«Якщо за це не треба боротися, мабуть, воно вам не потрібне».
Так? Не знаю.
Я думаю, іноді щось чудове стається саме собою.
Екскурсія з пустелі повернулася.
Добраніч.
- Гей. - Так?
Хай там як,
мені здається, вас можна терпіти.
Добраніч, Оуене.
Оуене, у чому річ? Ти мені й двох слів не сказав.
Вибач. Тобі треба було проспатися.
Ти злишся, бо мені весело.
Відколи ми сюди приїхали, ти поводишся зарозуміло й…
Це не я кажу різні дурниці,
щоночі напиваюся й гуляю майже без одягу.
От про що ти думав,
коли відмовився від шансу побачити Сахару?
У мене було харчове отруєння.
У тебе завжди щось не так.
Ти завжди псуєш те, що мені подобається.
Що я тобі зіпсував?
Наприклад, цю подорож.
Хрінь собача.
Усе, що тобі в мені раптом не подобається,
це все не нове.
Я такий. Я завжди був такий.
І все було гаразд.
Ні, не було.
Ясно? Мене завжди дратувало,
що ти не читаєш художню літературу й не цікавишся мистецтвом.
Я просто мовчала, щоб ти не почувався невпевнено.
Дякую за турботу.
Слухай, Оуене.
Усе це…
Це для мене важливо.
А ти поводишся, ніби я тебе пиляю.
Я не знаю, чого ти від мене хочеш.
Іноді мені здається, що ти сам не знаєш, чого хочеш. Крапка.
Твоя правда.
Веселися, я тобі не заважатиму.
Супер.
МЕНІ СОРОМНО. Я ДАВ ЙОМУ СЛОВО.
ЦЕ БІЗНЕС, А НЕ ПОЧУТТЯ.
З НИМ УСЕ БУДЕ ДОБРЕ. ВІН РОЗБАГАТІЄ.
І ТИ ТЕЖ.
ВІДПОЧИВАЙ У ВІДПУСТЦІ.
МИ САМІ РОЗБЕРЕМОСЯ.
Привіт.
Так?
Хочеш пити?
Я не міг розібратися з усім цим на тверезу голову й напився.
То в чому річ?
Просто…
Як вчинити правильно?
Ясно.
- Легке питання. - Так.
Як на мене, є два варіанта.
Є мій звичайний підхід.
Який?
Труднощі загартовують.
Так.
Якщо за це не треба боротися, воно тобі не потрібне
Так.
А який другий варіант?
Обережно.
Я можу закохатися в такого хлопця, як ти.
Як ти мене назвала?
Хлопцем.
Гаразд.
Оуене, це не критика.
Цікаво знати.
Дякую.
Оуене.
Чорт забирай.
Привіт.
Я тебе шукала.
Коли я прокинулася вранці,
а тебе не було поруч,
я подумала, що ти просто поїхав.
Знаєш, просто
вирішив розірвати стосунки.
Я знаю, що між нами були проблеми.
Я була сама не при собі.
Але я також розумію,
що ми обоє були нещасні.
Ти був нещасний.
Я взагалі тобі подобаюся?
Ти не завжди мені подобаєшся.
Та ну. Я тобі теж не завжди подобаюся.
Я не ідеальна. І ти теж.
Можливо, все це…
Можливо, це все просто…
Можливо, це просто труднощі стосунків.
Можливо, нам варто повернутися додому й почати спочатку.
РАФІ Я Б ХОТІВ ЗНОВУ ПОБАЧИТИ ТЕБЕ ТАКОЮ
Чорт.
Я хотів вибачитися за вчорашню поведінку.
Я напився й поводився як дурень,
- а правда в тому… - Слухай…
…що знайомство з тобою було найкращим у цій подорожі.
А ще…
Я їду.
Хочу побачити цю країну.
Куди саме ти їдеш?
Я не знаю.
Але хотів би запросити тебе з собою.
Дякую.
Прошу.
Отже…
Що саме ми робимо?
Точно не знаю, що саме ми робимо.
Але я радий, що роблю це з тобою.
Я теж.
Гей.
Дивися. І ліжко є.
Гарно.
Знаєш, я не думав, що ти поїдеш зі мною.
Ні?
Ледь не поїхав не спитавши.
А чому спитав?
Бо ти мені подобаєшся.
Мені добре з тобою.
Я знову почуваюся собою.
Давно я так не почувався.
Я теж.
Доброго ранку.
Ти працюєш?
Трохи.
Здається, я розібралася.
Справді?
За ніч я просто…
Як зв'язати всі фрагменти.
За ніч?
Так.
Іноді так буває.
Знаєш? Коли відволічешся,
усе приходить само собою.
Мабуть, те, чим займаєшся перед сном,
дуже допомагає.
Правда?
Тобто вчора ти була у стопорі, а зараз…
Навряд чи ти вже все продумала.
- Ні? - Ні.
Краще йди сюди, попрацюємо ще трохи над твоїм стопором.
- Так. Оливки. Добре. - Оливки.
Люблю оливки. Тож…
Смачно.
Хочеш сьогодні побути сама?
Ні.
Я не проти піти прогулятися.
А ти попрацюєш.
Ні.
Ти впевнена?
Я впевнена.
- Гаразд. - Так.
ОУЕНЕ, ДРУЖЕ, ЯК СПРАВИ?
МЕНІ ДУЖЕ ШКОДА, ДЕЙВЕ.
ВАМ НІКОЛИ НЕ ДОЗВОЛЯТЬ КЕРУВАТИ КОМПАНІЄЮ.
МОЖЕТЕ ВІДМОВЛЯТИСЯ ВІД УГОДИ.
Знаєш, що я зробив сьогодні?
Мабуть, те саме, що я.
Так. І…
Я звільнився з роботи.
Що?
Не офіційно, але запустив процес.
Оуене, це чудово.
Так.
Я це зробив, подивившись, як ти працюєш.
Побачивши, як це тебе надихає.
Ти дуже любиш свою роботу, так?
Завжди любила.
Навіть коли не просуваюся вперед.
- Так. - Я її люблю.
Так.
А я не люблю.
Я не люблю те, чим займаюся зараз.
Перемога за всяку ціну, не думати про тих, кого знищиш.
А я цього не хочу.
Я не хочу бути таким.
Я не хочу йти на цей компроміс.
І не підеш.
Бо ти не такий.
- Я за тебе рада. - Дякую.
А ти як почуваєшся?
- Я нажаханий. Так. - Що?
Котру з твоїх книжок мені треба прочитати в першу чергу?
Ти й так молодець. Тобі не треба читати.
Ні, треба.
Люди навколо знають про тебе те, чого не знаю я, і…
Мене це бісить.
Ти знатимеш про мене те, чого не знатимуть вони.
Так? Що наприклад?
Моє прізвисько.
І яке в тебе прізвисько?
Не скажу.
Не знаю.
Може, варто залишитися тут.
Правда?
Купити маленьку квартиру,
зайнятися риболовлею.
Це чудово.
Так?
Можна я теж залишуся?
Будь ласка.
Так. Ти за?
- Я б цього хотів. - Чудово.
Тож домовилися.
Домовилися.
Знаєш, про що я сьогодні думав?
Про поворотний пас.
Що це таке?
Це маршрут у футболі.
Його застосовують, коли гра йде не так, як хотілося б.
Але там головне - довіряти інстинктам, щоб прийняти рішення.
Знайти надію у великому безладі.
От що це таке.
Так.
Чорт. Твоя сумочка.
Моя книжка!
Стій!
Чорт.
Вибач.
О боже.
Є резервна копія?
Резервної копії немає.
Мені шкода.
Будь ласка. Просто…
Не треба.
Гей. Ти тут.
Ти…
Не пощастило.
Я всюди шукав.
Ти в порядку?
Я теж пройшлася навколо.
Копирсалася у смітниках,
сподіваючись, що готівку заберуть, а все інше викинуть.
Вибач, що накричала на тебе.
Не варто було.
Усе гаразд. Ти була засмучена.
Ні, не гаразд. Я перепрошую.
Добре.
Мабуть, мені варто
повернутися додому.
Ну, в мене немає дому,
але треба знайти, де жити. А тоді…
Тоді я почну спочатку. Мабуть, саме так і треба зробити.
Гаразд. Зробімо так.
- Полетімо нічним рейсом. - Я маю це зробити сама.
Думаю, я маю це зробити сама.
Вибач.
Ні, я не дозволю тобі летіти самій у такому стані.
А ще тобі треба зупинитися й відпочити.
Подивися на мене. Моє життя розбите.
Я маю розібратися сама й…
Ти не знаєш, що мені треба, якщо я сама цього не знаю.
- Ну все. Годі. - Я намагаюся знайти…
Я хочу вибратися звідси.
Я знаю, що тобі важко.
Я розумію. І мені шкода.
Але я поруч. Дозволь допомогти тобі.
Як ти мені допоможеш?
Я щойно втратила два роки життя.
Як ти допоможеш?
Нічого іншого в мене немає.
Ні гобі, ні прізвиська.
У мене є лише письменництво.
Вибач.
Це я винна. Не ти.
Бо ж, господи,
перше правило подорожей - дивитися за своїми речами.
Так? Що я собі думала?
Я дивилася на океан, а сумка лежала позаду.
Яка дурість.
Кетрін, я знаю, що ти засмучена
й хочеш вибратися звідси,
але тобі не варто летіти в такому стані.
Ні? А що мені робити? Залишитися?
Сидіти й чекати, доки ще щось втрачу?
Ні, я не це мав на увазі.
Я прилетіла закінчити книжку.
Я мала просто закінчити книжку.
Я облажалася.
Я вирішила відволіктися.
Відволіктися?
Відволіктися.
От хто я для тебе? Засіб, щоб відволіктися?
Співчуваю щодо книжки.
Останнє запитання.
Це ваш восьмий роман.
Як ваш творчий процес змінився за ці роки?
Гадаю, сам процес не дуже змінився.
Змінююся я сама, бо дізнаюся щось нове.
Кожна книжка щось мені дає,
чогось мене вчить.
А чого вас навчила ця книжка?
Чесно кажучи, я й гадки не мала, коли починала.
Часто мої книжки народжуються із сум'яття.
З якогось нерозв'язаного питання, яке мене турбує.
Цього разу я багато думала про інстинкт все покинути й утекти,
щойно побачивши проблему.
Коли ми так робимо, то кажемо собі, що тікаємо від небезпеки.
Але це може бути брехнею.
Можливо, ми тікаємо не від небезпеки.
А від безпеки.
Можливо, це і є найстрашніше.
Коли тебе бачать.
Знають.
Люблять.
А можливо, це мені так здається.
Яке чудове закінчення.
Кетрін Лоув, дякую, що приділили час.
Вам дякую.
Дякую.
- Дякую. - Так.
Привіт.
Як справи?
Усе гаразд. А в тебе?
Усе добре.
Ти десь тут живеш чи…
Ні. Патрисія…
Я затягнула її сюди.
Ми святкуємо появу її нової книжки.
- Так. - Вона чудова.
Я хотів сказати…
Можна…
Усе гаразд. Мені треба бігти. Я просто хотів привітатися.
Радий був побачитися.
Так, я хочу почути цю історію повністю.
Ми всі хочемо.
Ось ти де.
- Усе гаразд? - Так, усе добре.
Ходімо. бо запізнимося.
Оуене?
Оуене.
Секунду.
Я розумію, якщо ти не хочеш говорити зі мною.
Ні, все гаразд.
Я намагалася якось
з тобою зв'язатися.
Щоб перепросити.
Боже. Я так поїхала, що…
Я брала телефон 100 разів, але не могла набрати номер. Бо…
Бо мені було надто соромно.
Я може лише сказати, що була сама не при собі. Хоча це не виправдання.
Це… Просто це правда, і… Я не знаю.
Я повернулася, і я… Я була ледь жива.
Ходила туди-сюди, як зомбі,
шукала квартиру з рієлтором.
Не те що шукала квартиру з рієлтором.
А просто…
Так.
Річ у тім, що…
Я сумувала за тобою.
Щохвилини.
А письменництво - воно таке.
Воно допомагає зберегти втрачене.
Тож я зайнялася саме цим.
Я написала книжку
з назвою «Поворотний пас».
- «Поворотний пас»? - Так.
«Поворотний пас».
Про те, як знайти надію в безладі.
Як ти казав.
Так, пам'ятаю.
Пам'ятаєш?
Так.
Усе це.
- Оуене, ти йдеш чи ні? - Секунду.
Так, ну…
Тобі треба йти.
А я лише хотіла сказати…
Ти не був засобом, щоб відволіктися. Ти був головною темою.
Переклад субтитрів: Марія Цехмейструк