Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Reagoin yhä samoin, kun näen B-17:n.
Eikö tuo olekin kaunis lentokone?
Se on kuin veistos.
Se on ihana ilmassa, kun pyörät ovat ylhäällä.
LENTÄJÄ, 100. POMMITUSRYKMENTTI
Kun lensi muodostelmassa,
välillä tuhannen lentokoneen kanssa,
se oli kaunis ja dramaattinen näky.
Kylmällä, sinisellä taivaalla Euroopan yllä -
käytiin uudenlaista taistelua -
ympäristössä, jota ei ollut koettu aiemmin.
Se oli ainutkertainen tapahtuma sodankäynnin historiassa.
Ennennäkemätön eikä sitä toistettaisi ikinä.
40 amerikkalaisen pommitusrykmentin lentosotamiehet -
vuotivat verta ja kuolivat valtavissa määrin ilmataisteluissa.
Yksi hyperaggressiivinen ja kuriton rykmentti -
kärsi niin suuret tappiot niin lyhyessä ajassa,
että se tunnettiin Verisenä sadantena.
SOTA ALKAA EUROOPASSA
Saksa on hyökännyt Puolaan.
Suuressa hyökkäyksessä yhdeksän aikoihin Varsovaa pommitettiin.
VARSOVA
Saksan armeija hyökkäsi Hollantiin ja Belgiaan aamulla -
maitse ja laskuvarjoilla.
HOLLANTI ANTAUTUU
NATSIT ETENEVÄT RANSKASSA
Kysyttekö politiikastamme?
Se on sodankäynti merellä, maassa ja ilmassa.
Sodankäynti hirviömäistä tyranniaa vastaan, jota ei ole ohitettu -
ihmisten rikosten synkässä ja valitettavassa kirjossa.
LONTOOTA POMMITETTU BRITTIEN MUKAAN NATSIT TYRIVÄT
Jos Iso-Britannia kaatuu,
akselivallat hallitsevat Eurooppaa, Aasiaa -
ja Afrikkaa ja voivat pian -
tuoda valtavat armeijan ja laivaston voimavarat tätä pallonpuoliskoa vastaan.
Näimme tänä aamuna,
kun viholliskoneet pommittivat vakavasti Pearl Harboria.
Se ei ole mikään vitsi.
Se on aitoa sotaa.
HYÖKKÄYKSIÄ HAVAIJILLE
SOTA ON JULISTETTU
Pyydän, että kongressi julistaa -
provosoimattoman -
ja raukkamaisen Japanin hyökkäyksen takia -
sotatilan.
ITALIA JA SAKSA JULISTAVAT SODAN
Sodan tässä vaiheessa Hitlerin Saksa hallitsi Manner-Eurooppaa.
Iso-Britannia oli yksin ja haavoittuva,
viimeinen selviytyvä Euroopan demokratia sodassa natseja vastaan.
Ja kysymykseksi tuli, miten iskeä takaisin vihollista vastaan.
Britannian pommittajat olivat iskeneet Saksaan herkeämättä -
mutta tehottomasti vuodesta 1940 lähtien -
kokien valtavia tappioita yöpommituksissa, jotka usein eivät osuneet kohteeseen.
Globaali demokratia oli selkeässä vaarassa -
natsien takia.
Isänmaallisuus oli siis jotain, mihin suuri sukupolvi...
ELOKUVANTEKIJÄ
...isäni sukupolvi, suhtautui vakavasti.
Ei ole raskasta puhua teille,
koska haluan puhua lempiaiheestani, armeijan ilmavoimista.
LENTÄJÄ, 453. POMMITUSRYKMENTTI
En voi puhua pitkästä kokemuksesta.
Olen palvellut vain vuoden -
mutta olen oppinut paljon siitä, mitä ilmavoimilla on tarjottavana.
Siitä haluan puhua teille.
Armeijan ilmavoimat tarvitsivat 15 000 kapteenia,
40 000 luutnanttia ja 35 000 lentokersanttia.
Amerikan nuoret miehet, tulevaisuutenne on taivaalla.
Siipenne odottavat.
Opiskelin toista vuotta collegessa -
ja mielessäni oli vain tyttöjen jahtaaminen ja viskin juominen.
LENTÄJÄ, 100. POMMITUSRYKMENTTI
Samaan aikaan Pearl Harbor tapahtui, ja sitten -
veljeskunnan kavereiden kanssa meidät värvättiin lentokadeteiksi.
Asento!
Siihen aikaan juutalaisvastaisuutta oli paljon.
Ja Hitlerin puheet ylivertaisuudesta ja arjalaisesta kansakunnasta -
saivat minut turhautumaan, etten voinut tehdä asialle mitään.
Yhtäkkiä turhautuminen katosi.
Nyt tunsin tekeväni jotain.
Ajattelin, että tehokkain keino palvella oli lentäjänä.
VÄRVÄYSKESKUS
Menin seuraavana päivänä vapaaehtoiseksi ilmavoimien kadetiksi.
Ennen värväytymistään tuhannet amerikkalaiset lentäjät -
eivät olleet olleet lentokoneessa eivätkä ampuneet oravaa uhkaavampaa.
Miehistöt koottiin miehistä Amerikan joka osasta -
ja elämän lähes joka taholta.
Oli historian opiskelijoita Harvardista ja hiilikaivosmiehiä Länsi-Virginiasta.
Lakimiehiä Wall Streetiltä ja cowboyta Oklahomasta.
Hollywoodin idoleita ja jalkapallosankareita.
Kadetit ovat läpäisseet kokeensa. Nyt he saavat lento-opetusta.
Joka opettajalla oli neljä oppilasta.
Muilla kolmella oppilaalla oli lentokoulutusta, minulla ei.
En ollut ikinä ollut lentokoneessa.
Noin kymmenen tunnin jälkeen lensimme yksin.
Kun pyörät irtoavat maasta, kukaan ei auta.
LENTÄJÄ, 100.
On omillaan.
Minusta tuli suunnistaja, koska en onnistunut lentäjänä.
SUUNNISTAJA, 100. POMMITUSRYKMENTTI
Tipuin kurssilta.
En ikinä unohda, että minut reputti luutnantti Maytag,
mikä oli kunnon nimi lento-oppilaan reputtajalle.
POMMITTAJA, 100.
Armeijan opettajani oli reputtamassa minut.
Hän sanoi: "Tapat itsesi kuitenkin, mutta menen istumaan tuon puun alle.
Jos nouset kolme kertaa, lennät kuvion ja laskeudut, olet sisällä.
Jos et, olet ulkona."
USA:N ARMEIJA
Me lensimme aamukahdeksasta iltakahdeksaan.
Tein useita nousukaartoja ja heilureita.
Harvinaisina vapaapäivinä oli lähitaistelua ilmassa.
Mikään ei ole ikinä ollut nautinnollisempaa.
Lentokoulusta valmistui 40 kurssitoveriani minun kanssani.
LENTOKADETIT - UPSEERIKURSSI 43-B
Kaikki määrättiin lentämään B-17:ää.
Emme olleet olleet aiemmin B-17:ssä.
Boeing Flying Fortress, miehistöä kymmenen.
Tämän uuden pommittajan nopeus on noin 480 km/h.
Rungon pullistumat ovat konekivääritorneja.
4 000 hevosvoiman moottoreineen -
se voi lentää 4 800 kilometriä laskeutumatta tankkaamaan.
B-17 oli ensimmäinen sekä hyökkäävä että puolustava lentokone.
Hyökkäyksessä se pudotti siihen aikaan raskaita pommikuormia.
Nimi Lentäväksi linnoitus tuli useista 50 kaliiperin aseista.
B-17:ssä oli upea tuntuma.
Kone reagoi niin kauniisti, että tunsin heti vetoa siihen.
Olin hyvin tyytyväinen B-17:ään.
Meillä oli puolisen vuotta käytännön harjoittelua -
ja valmistautumista ulkomaantehtävään.
Toukokuussa 1943 meidät lähetettiin Englantiin...
SUUNNISTAJA, 100. POMMITUSRYKMENTTI
...osaksi 8. ilmavoimaa.
Ennen ulkomaille lähtöä meille sanottiin:
"Katsokaa vasemmalle ja oikealle. Vain yksi teistä palaa takaisin."
Menimme ulkomaille kuolemaan.
Kun 100:nnen miehistöt alkoivat saapua uuteen tukikohtaansa -
Itä-Englannin maaseudulle, Euroopan sodassa alkoi uusi vaihe.
ITÄ-ANGLIA, ENGLANTI
Se oli Pointblankin virallinen alku, ympärivuorokautinen pommitus,
jossa amerikkalaiset pommittivat päivällä ja britit yöllä.
Tarkoitus oli saavuttaa ilmaherruus Pohjois-Euroopan yllä -
D-Dayn maihinnousuun mennessä seuraavana keväänä.
Ilman ilmaherruutta liittoutuneet eivät voisi hyökätä Euroopan mantereelle.
100. POMMITUSRYKMENTTI - PÄÄMAJA
Olimme juuri saapuneet ja tutustuimme toisiimme.
Lentäjä King kysyi, mitä olin tehnyt aiemmin.
LENTÄJÄ, 100. POMMITUSRYHMÄ
Sanoin tehneeni äskettäin cowboyn työtä.
LENTÄJÄ, 100. POMMITUSRYKMENTTI
Hän sanoi: "Hyvä on. Olet vastedes Cowboy."
100. oli nuori yksikkö, ja siinä oli aika rämäpäisiä nuoria komentajia.
Gale Cleven oli laivueen komentaja...
LENTÄJÄ, 100. POMMITUSRYKMENTTI
...ja John Egan adjutantti.
LENTÄJÄ, 100. POMMITUSRYKMENTTI
Heidän ei tarvinnut lentää, mutta he lensivät aina.
KIRJAILIJA
Siksi heitä ihailtiin.
Buck Cleven ja Bucky Egan käyttivät kaulahuiveja,
ja heidän hattunsa olivat vinossa.
He olivat aika ylimielisiä.
Upseerikerholla he sanoivat:
"Luutnantti, rullaa tänne. Haluan puhua kanssanne."
350. POMMITUSRYKMENTTI
John Eganin ja Gale Clevenin elämäntavoite oli lentää lentokoneella.
Ja siellä he lensivät.
Tekivät rakastamaansa asiaa rakastamansa maan eteen...
HISTORIOITSIJA
...tehtävässä, johon he uskoivat.
Cleven ja Egan auttoivat johtamaan 100:nnen -
vastaan maailman mahtavinta ilmavoimaa, Saksan Luftwaffea,
jonka veteraanilentäjät olivat taistelleet Espanjassa, Norjassa, Puolassa,
Ranskassa, Venäjällä, Kreikassa, Pohjois-Afrikassa ja Englannissa.
He ymmärtävät valtavan virhearvionsa...
USA:N PRESIDENTTI 1943 KANSAKUNNAN TILA -PUHE
...että natseilla olisi aina ylivoimaisen ilmavoiman etu.
Se ylivoima on mennyttä ikuisesti.
Meistä natsit ja fasistit ovat kerjänneet hankaluuksia,
ja he saavat niitä.
KESÄKUU 1943
VUOSI D-DAYHIN
Kapteeni Kirk, kapteeni Thompson, luutnantti Bushka,
Iverson, Holloway ja Hawkers ovat lentovuorossa.
Vauhtia.
Komentava upseeri tuli sisään eteen -
ja veti verhon sivuun.
Siellä oli punainen nauha Thorpe Abbottsista kohteeseen.
PERÄAMPUJA, 100. POMMITUSRYKMENTTI
Tämä rakennusryhmä on kohteenne.
Tämä rakennus on tähtäyspiste.
Jos pommituskuvionne on keskitetty tälle alueelle,
sen pitäisi tuhota tehdas tehokkaasti.
Nousimme jeepistä, pakkasimme kamoja, kiipesimme koneeseen ja käynnistimme.
LENTÄJÄ, 100. POMMITUSRYKMENTTI
Lentämällä itsepuolustusmuodostelmassa,
jota kutsuttiin taistelumuodostelmaksi,
jonka yhteinen tulivoima oli jopa 13 asetta joka koneessa,
he pystyivät tunkeutumaan kohteeseen viholliskoneiden läpi.
Hävittäjien kentillä Thunderboltit ovat valmiina.
Ne lähtevät kohtaamaan pommittajat.
Kaksi ryhmää tapaa Englannin kanaalin yllä.
Hävittäjien partioidessa taivaalla pommittajamuodostelman ympärillä -
ilma-armada siirtyy vihollisalueelle.
Pommittajat saivat rajoitettua suojelua pienemmiltä,
ketterämmiltä hävittäjiltä, kuten P-47 Thunderbolt,
jonka rajoitettu polttoainekapasiteetti pakotti sen jättämään pommittajat,
kun ne siirtyivät syvälle Saksaan.
Miehistö oli vieraassa maailmassa,
jossa ei fyysisesti selvinnyt ilman erityisvaatetusta,
erityisvälineitä -
ja happea, jota pumpattiin heille.
Heti lentokorkeudella piti käyttää happea,
joten kasvoillemme oli kiinnitetty happinaamari.
Ja karu kylmyys.
Jäätävät lämpötilat.
Me toimimme 45-50 pakkasasteessa.
Hävittäjäsaattueen toimintasäde ei riittänyt -
saattamaan B-17:iä koko matkaa kohteisiin Saksassa,
joten se kääntyi ja palasi Englantiin.
Kun ylitimme Englannin kanaalin ensi kertaa,
katsoin alas ja tajusin, että olimme vihollisalueen yllä.
Minulla oli pala kurkussani.
Minä olin hermostunut.
Ilmatorjuntatulen mustat tahrat tulevat ilmatorjuntatykeistä alhaalta.
Saksalainen 88 mm:n ilmatorjuntakanuuna pystyi ampumaan 12 km:n korkeuteen.
Ammus räjähti ilmassa ja levitti sirpaleita.
Koneen pinta ei ole terästä vaan alumiinia.
Ilmatorjunta teki siis reikiä koneisiin.
Koin silloin ensi kertaa raskasta ilmatorjuntatulta,
ja se oli pelottavaa.
Saimme vastaamme hyvin kokeneen,
hyvin varustellun ja oikein hyvin koulutetun vastustajan.
He olivat ammattilaisia ja me pelkkiä amatöörejä.
Kun muodostelma lähestyi kohdetta,
pommittajat syöttivät muuttujia, kuten ilmanopeus ja sortokulma,
Nordenin pommitähtäimeen,
huippusalaiseen tähtäimeen, joka suunniteltiin ohjaamaan koneet -
optimaaliseen pisteeseen pommien pudottamiseksi.
Nordenin pommitähtäimen pitäisi olla niin tarkka,
että voi pudottaa pommit kuudesta kilometristä suolakurkkutynnyriin.
Kun pudotimme pommimme, näin edeltävien koneiden pommien putoavan...
TÄHTÄÄJÄ, 100. POMMITUSRYKMENTTI
...mutta voin myös nojata pleksinokassa ja nähdä pommien putoavan allamme.
Ja kun ne räjähtivät, me näimme räjähdykset.
Ensimmäisten pommittajien jäljiltä -
kohde on jo osin niiden aiheuttamien palojen peitossa.
Osumia saatiin voimalaitokseen, rakennettaviin sukellusveneisiin -
ja ainakin yhteen U-veneeseen vedessä.
Pudotimme pommimme,
pari hävittäjähyökkäystä, eikä kukaan loukkaantunut.
Ajattelin: "Ei tämä niin paha ole."
Varhaiset 100:nnen tehtävät olivat pääosin rannikkokohteita,
kuten sukellusvenesuojia ja teollisuuslaitoksia Ranskassa ja Norjassa.
PARIISI - HAMPURI
Ilmavoimat yrittivät tuhota -
natsi-Saksan sotakoneiston.
Lentokoneita ja tankkeja tekevät tehtaat.
Kuulalaakeritehtaat.
Brittien lentokentillä -
kiersi sana ilmataistelusta.
Monet linnoitukset vaurioituivat.
Jotkut laskeutuivat potkurit lepuutettuna tai laskutelineet rikki.
B-17:n maine oli luotettava, turvallinen ja että se toi takaisin.
Kolme moottoria menetettynä pääsi kotiin.
Voi menettää puolet pyrstön sivuvakaajasta -
ja päästä kotiin.
Se toi kotiin kahdella moottorilla,
ja olen nähnyt niiden tulevan vain yhdellä.
KOMENTAJA, 100.
17. ELOKUUTA 1943
10 KUUKAUTTA D-DAYHIN
KÄSKYNJAKOHUONE - PÄÄSY VAIN LUVALLA
Kaikki muuttuisi pian 8:nnelle -
sen siihen asti suurimman hyökkäyksen myötä.
Tuplaisku Schweinfurtin kuulalaakeritehtaisiin -
ja Regensburgin Messerschmitt-tehtaisiin,
raskaasti puolustettuisiin kohteisiin syvällä Saksassa.
Sadas määrättiin Regensburgin joukkoihin.
Kun verho vedettiin kartan edestä -
ja näki punaisen viivan menevän Saksan poikki,
me ajattelimme: "Hyvät hyssykät."
Suunnitelma on nerokas.
Siinä on...
KENRAALI - KOMENTAJA
...Curtis LeMayn 3. pommitusdivisioona, joka lentää -
ja hyökkää Messerschmitt-tehtaisiin Regensburgissa ja suuntaa Afrikkaan.
Kymmenen minuutin päästä 1. pommitusdivisioona -
hyökkää Schweinfurtissa kuulalaakeritehtaisiin -
ja palaa Englantiin.
Saksalaisten pitää päättää, kumpaan yksikköön iskee.
Ongelma oli, yllättäen, elokuun sumu Isossa-Britanniassa.
HISTORIOITSIJA USA:N ARMEIJAN SOTAKORKEAKOULU
Menimme ulos sinä aamuna.
Olin ottanut lyhtyjä ja taskulamppuja ja johdin lentokoneet ulos.
Olin kymmenen minuuttia myöhässä, mutta pääsimme ilmaan.
Curtis LeMay oli kouluttanut pommitusdivisioonansa -
nousemaan Englannin sumussa.
Toinen pommitusdivisioona ei ollut.
Yhtäkkiä LeMay sai väkensä ilmaan ja muodostelmaan,
eikä toinen divisioona ollut edes lähtenyt vielä.
Siispä kymmenen minuutin erosta tuli kahden tunnin ero.
Tämä siepattu filmi näyttää, miten nopeasti 109:t -
ja Focke-Wulf 190:t toimivat varoituksen jälkeen.
Heillä oli aikaa kerätä hävittäjänsä valittuun hyökkäyspisteeseen -
kaksin- tai jopa kymmenkertaisella ylivoimalla.
He lensivät Kanaalin poikki. Oli kaunis päivä.
Hollannin rannikolla koko maailma räjähti yhtäkkiä.
Sitä jatkui kaksi tuntia.
Aiempi koulutus antoi meille käsityksen, että olisimme Saksan hävittäjiä nopeampia.
Tietenkin huomasimme, ettei se ollut totta.
Oli ilmatorjuntatulta, hävittäjiä, lisää tulta, lisää hävittäjiä.
Kuulin ylätornin konekiväärin papattavan.
Clevenin kone sai kuusi osumaa.
Hydrauliikkajärjestelmä ja yksi moottori hajosivat.
Ohjaamo oli tulessa.
Cleven kääntyi ympäri, katsoi ampujaradistia,
eikä tällä ollut jalkoja. Ne olivat leikkautuneet irti.
Muistan yhä yhden koneen.
Rungon joka aukosta tuli liekkejä.
Näin siitä unta pitkään.
Lentomiehistön joka jäsen -
taisteli demokratian ja vapauden puolesta.
Mutta tiedättekö, kenen puolesta taistelussa taistellaan?
Vasemmalla ja oikealla puolella olevan kaverin.
Edessä ja takana olevan kaverin.
Sen lauman puolesta.
Cleven istui ohjaamossa ja perämies sanoi sanasta sanaan:
"Pitää häipyä. Hyppykello päälle."
Cleven sanoi: "Pitää päästä kohteeseen. Viemme pommituksen loppuun."
Viisi minuuttia ennen kohdetta kaikki loppui.
Ei hävittäjiä, ei ilmatorjuntaa.
Onnistuimme pudottamaan pommit.
Polttoainetta oli vaarallisen vähän.
Regensburgin ryhmä taisteli tiensä Alppien yli Pohjois-Afrikkaan.
Schweinfurtin ryhmä lensi suoraan Luftwaffen täyteen voimaan.
Saksalaiset nousivat ilmaan ja tuhosivat LeMayn väkeä.
He laskeutuivat snapsille ja lataamaan panokset ja polttoaineen.
Sitten he saivat iskeä Schweinfurtin väkeen.
Koko Luftwaffe kävi Schweinfurtin ryhmän kimppuun ja tuhosi sen.
Päästyään päivän päätteeksi Pohjois-Afrikkaan -
100:nnen miehistöt olivat taisteluväsyneitä ja uuvuksissa -
mutta onnekkaita hengissä selviytymisestä.
Jos komentaja joutui lähettämään joukkoja taisteluun,
jossa ne olivat alivoimaisia,
ilman sopivia välineitä...
KENRAALILUUTNANTTI EVP 8. ILMAVOIMAN KOMENTAJA
...ja minimikoulutuksella, kohtasi vaikeita päätöksiä.
Se on kuin tuomitsisi miehiä kuolemaan.
Olin laskeutunut Englantiin kesällä 1943,
ja minut lähetettiin 100. pommitusrykmenttiin.
Rosie Rosenthal saapui rykmenttiin -
korvausmiehistönä menetetyille miehistöille.
Egan oli kuullut, että Rosie oli aika hyvä lentäjä.
Egan vei hänet ulos, selitti hänelle asiat -
ja sanoi: "Haluan sinut laivueeseeni."
Se tapahtui baarissa.
Join tyypilliseen tapaani skottiviskiä ja tunsin taputuksen olkapäässäni.
Käännyin ympäri, ja laivueen komentaja oli siinä.
Hän sanoi: "Lucky, parasta mennä kotiin nukkumaan.
Lennät huomenna.
LOKAKUU 1943
KAHDEKSAN KUUKAUTTA D-DAYHIN
Kun sää Saksan yllä selkiytyi 8. lokakuuta,
amerikkalaiset aloittivat sarjan enimmäisvoiman tehtäviä -
lentokonetehtaiden tuhoamiseksi.
Lopulta lentosotamiehet kutsuivat sitä Mustaksi viikoksi.
8. lokakuuta 855 konetta lähti Isosta-Britanniasta -
hyökkäykseen Bremeniin ja Vegesackiin.
Niillä oli lastina yli miljoona kiloa pommeja.
2,75 miljoonaa ammusta.
Kun poistuimme kohteesta, näin silmänurkastani -
kahden Fw190:n parven tähtäävän suoraan meitä kohti.
Hän ampui alas aluksen suoraan edessäni.
Se poistui muodostelmasta ja räjähti.
Rykmentti tuhottiin.
Meidät oli ammuttu täysin pois muodostelmasta. Kolmosmoottori paloi.
Cleven yritti siirtyä eteen -
ja ottaa rykmentin johtoonsa, kun hänet ammuttiin alas.
Cleveniin osui.
Koneessa vallitsi kaaos. Ohjaamo syttyi tuleen. Heidän piti hypätä.
Gale Cleven ammuttiin alas.
Se jätti valtavan aukon 100. pommitusrykmenttiin.
Kaikki luulivat hänen kuolleen.
Silloin epäilin ensi kertaa, palaisinko takaisin.
Koneeni, Rosie's Riveters, oli pahoin vaurioitunut,
ja pari moottoria oli rikki.
Pommit pudotettuamme -
toin kotiin sen, mitä muodostelmasta oli jäljellä,
vain kuusi lentokonetta.
Kuvittele, mitä teki moraalille menettää ne miehistöt päivässä.
He yrittivät tyhjentää parakit. Kun kone putosi, parakki tyhjennettiin.
Siispä sitä käveli tyhjään parakkiin.
Egan oli Lontoossa vapaalla.
Hän kuuli, että Cleven oli ammuttu alas.
Egan oli niin vihainen, että peruutti heti vapaansa,
palasi tukikohtaan ja sanoi: "Johdan seuraavaa tehtävää."
Münsterin hyökkäys oli kaupungin tuhoamisoperaatio,
uutta 8. ilmavoimalle.
Kohde oli strategisesti tärkeä ratapiha kaupungin keskustassa -
ja viereinen työläiskaupunginosa.
Taistelussa natsityranniaa vastaan ihmisistä tuli kohde -
elintärkeänä osana Reichin sotakoneistoa.
Huoneen tunnelma oli kireä.
Monet lentosotamiehet, ensimmäistä kertaa ikinä,
kyseenalaistivat tehtävän.
Egan piti puheen.
He lentäisivät Clevenin puolesta, ja se oli kostohyökkäys.
Isojen tappioiden takia rykmenttimme oli aika hajalla.
Saimme ilmaan vain 13 konetta.
Mitä tuli Saksan hävittäjähyökkäyksiin,
jos muodostelma oli väljä, jos oli 13 konetta 18 sijaan,
saksalaiset hyökkäsivät pienempään kohteeseen.
Saimme heti kimppuumme yli 200 saksalaista hävittäjää.
Kaksi Me 109:ää tuli taaksemme ja tappoi peräampujamme.
Minuun osui sirpaleita räjähtävästä kanuunan ammuksesta.
Kaaduin lattialle.
Oli selvää, ettei lentokone ollut hallinnassa -
ja että putoaisimme.
Muistan, että olimme 21 000 - 22 000 jalan korkeudessa.
Maa näytti olevan todella kaukana, mutten voinut muuta.
Minun piti päästä ulos, joten tein sen.
Menimme huoltoalueelle odottamaan.
Lopulta yksi omistamme saapui.
Vain yksi 100:nnen lentokone oli palannut.
Rosenthal lensi sitä lentokonetta.
Hän oli siis saanut osansa rankoista ajoista.
Palasimme upseerikerholle.
Siellä oli aavemaisen hiljaista.
Siellä oli jokunen, joka ei ollut lentänyt tehtävässä.
Kukaan ei tuntunut lähestyvän meitä.
Meidät jätettiin omillemme. Se oli hyvin outo tunne.
Alas ammuttujen menetys todellakin tuntui.
Minä menetin parhaan ystäväni Münsterin tehtävässä.
Kun Bucky Egan ja Cleven ammuttiin alas,
se vaikutti valtavasti moraaliin,
koska kaikki olettivat heidän olevan voittamattomia.
Münsterin tehtävä oli siihen asti suurin ilmataistelu.
Ei pelkkä hyökkäys vaan valtava kamppailu -
kahden suuren ja murhaavan ilma-armeijan välillä.
Sadas oli saapunut Englantiin neljä kuukautta ennen Münsteriä -
mukanaan 140 lentoupseeria.
Münsterin jälkeen vain kolme heistä pystyi yhä lentämään ja taistelemaan.
Sana ennätyksestä kiersi,
ja meistä alettiin huolestua. Meitä sanottiin Veriseksi sadanneksi.
Kun ilmasotamies lähtee, kokee neljä tuntia puhdasta kauhua.
Yhtäkkiä ajaa pyörällä paikalliseen pubiin,
juo oluen, vie paikallisen tytön ulos ja palaa tukikohtaan.
Mukavan rauhallista.
Seuraavana päivänä on ilmassa kauhun keskellä taas.
Joissakin tapauksissa se sai lopulta ihmiset murtumaan.
Mustan viikon jälkeen -
kahdeksannen moraali laski uusiin pohjalukemiin.
Komentajat huolestuivat miehistökapinoista.
Lentolääkärit ja ilmavoimien psykiatrit -
antoivat huolestuttavia raportteja miehistön epätavallisesta käytöksestä,
kun taistelu salakavalasti järkytti lentosotamiesten itsehillintää.
Olen nähnyt tapauksia,
joissa he hallinnan puutteessa eivät pystyneet kävelemään ulos lentokoneesta.
Ne ihmiset olivat tulossa -
taisteluväsymyksen uhreiksi.
Saimme tietää, että moni neuroottisesti reagoiva -
voi toipua nopeasti, kun taistelutilanne jää hetkeksi tauolle.
Pohjimmiltaan meidän pitää luottaa tähän potilaan toipumiseen omin voimin.
Mutta se tapahtuu parhaiten poissa sairaalailmapiiristä.
FLAK HOUSE - OXFORD, ENGLANTI
Yritimme saada heidät pois sota-ajan ympäristöstä -
muutamaksi päiväksi lepokotiin lähettämällä.
Sitä sanottiin Flak Houseksi.
Usein se oli tehokasta, välillä ei.
Se oli joka komentajan ongelma,
koska joidenkin ihmisten kemiallinen ja henkinen rakenne -
on sellainen, että he eivät kestä tällaista.
Meidän piti välittömästi poistaa ne ihmiset -
miehistöstä ja tukikohdasta,
koska sellainen asenne tarttui,
eikä meillä ollut varaa antaa sen vaikuttaa niiden moraaliin,
jotka lensivät joka päivä ja jatkoivat velvollisuuksiensa suorittamista.
Voi väittää, että liittoutuneiden ilmavoimilla -
ei ollut lainkaan ilmaherruutta Saksan ja Euroopan yllä -
ja se oli häviämässä sodan.
Me emme osuneet suolakurkkutynnyriin aina.
Jopa hyvinä, selkeinä päivinä levitimme pommeja ympäriinsä -
kilometrien päähän kohteesta.
He eivät osuneet kohteisiinsa ja olivat ennemminkin itse kohde -
Saksan hävittäjäpuolustukselle. Joukkoa teurastettiin.
KIRJAILIJA
Tämän kasan joka kuutiossa on lentokone,
22 000 tuntia amerikkalaista työtä.
Joka metri sitä tarkoittaa kymmentä kuollutta tai vangittua amerikkalaista.
Luultavasti kamalin asia oli tulla ammutuksi alas.
NATSIEN MIEHITTÄMÄ RANSKA
Tiesimme sen olevan mahdollista. Nuorina luulimme olevamme kuolemattomia.
Ajattelimme aina, että kaikkiin muihin voisi osua -
muttei meihin.
KAPTEENI KADONNUT TAISTELUSSA
Tiesin, kuinka paljon äiti huolestui minusta ja että hän saisi -
sotaministeriöstä sähkeilmoituksen taistelussa katoamisesta -
eikä tietäisi, mitä minulle oli tapahtunut.
Lentosotamiehet saivat laskuvarjon ilman käyttökoulutusta -
ja vain niukan koulutuksen pako- ja välttelytaktiikoihin.
Eikä heitä varoitettu, kun pommitettujen kaupunkien siviilit -
alkoivat hyökätä yhä enemmän pudonneiden lentosotamiesten kimppuun.
Cleven putosi -
ja näki maanviljelijöiden kerääntyvän.
Seuraava muistikuva -
on lähes hänen rinnassaan kiinni viljelijän talikko,
jota tämä haluaa painaa.
Luftwaffen paikallispoliiseja ilmestyi.
Minut vietiin Saksan ilmavoimien kentälle, joka oli keräyspiste -
sinä päivänä vangituille amerikkalaisille lentäjille.
DULAG LUFT - FRANKFURT, SAKSA
Tyyppi kuulusteli minua -
ja onnitteli minua ylennyksestäni.
Sain ylennyksen luutnantiksi kolme päivää aiemmin.
Se yllätti minut.
Hän antoi minulle pienen kortin.
Siinä oli nimeni, syntymäpäiväni, vanhempieni nimet ja osoitteeni.
Saksalaisilla oli USA:ssa vakoilijoita,
jotka lähettivät kotikaupunkinsa sanomalehden.
Sinut rentoutetaan, jotta tulisi tunne keskustelusta,
ja he tietävät kaiken sinusta.
Tämä ovela kuulustelutekniikka -
onnistui välillä taivuttelemaan pahaa-aavistamattoman lentosotamiehen -
luovuttamaan tietoa, jota hän piti vähäpätöisenä -
mutta mestarikuulustelijat arvostivat.
Seuraavana aamuna jouduimme tavaravaunuun.
Meitä oli vaunussa 30-40.
Kukaan ei tiennyt, mitä tapahtuisi.
STALAG LUFT III - ŻAGAŃ, SAKSA
Muistan kävelleeni portista.
Siellä oli isoja puutolppia ja piikkilankaa kaikkialla.
Kaikissa kulmissa oli vahtitornit.
Ison aidan jälkeen oli kolmen tai neljän metrin tila -
ja sitten pienempi aita.
Meitä kiellettiin pienen aidan ylitys ampumisen uhalla.
Amerikkalaisista sotavangeista siellä moni kuului 100. pommitusrykmenttiin.
Heidät oli ammuttu alas ennen minua.
Kun he näkivät meidät, jotkut nauroivat ja sanoivat: "Odotimme teitä.
Tulitte vihdoin."
Cleven ja Egan saapuivat Stalag Luft III:een päivien sisällä.
Cleven vitsaili heti loukkaantuneen Eganin kanssa.
Pian he olivat taas huonetovereita -
ja ottivat nopeasti johtajan roolit leirissä.
Asuimme, kokkasimme,
pesimme vaatteemme ja kävimme suihkussa yhdessä.
Suihku oli kerran viikossa, ehkä, jos lykästi.
Elämä Stalag Luft -leireissä oli erittäin kurinalaista.
Kaikki tehtiin sotilaallisesti mielen pitämiseksi virkeänä,
kurin säilyttämiseksi ja kaikkien pitämiseksi elossa.
TEHERAN, IRAN
MARRASKUU 1943
Salaisessa tapaamisessa Teheranin konferenssissa -
vuoden 1943 marraskuun lopussa -
Roosevelt, Churchill ja Stalin sopivat toisesta rintamasta natsi-Saksaa vastaan.
Sen suunnittelisivat ja toteuttaisivat amerikkalaiset ja britit.
Olisi valtava maihinnousuhyökkäys,
historian suurin,
viidelle rannalle Ranskan Normandiassa, koodinimeltään Overlord.
Se oli suunniteltu toukokuulle 1944, vain puolen vuoden päähän.
Kenraali Eisenhower oli tuotu Lontooseen.
Hän sanoi, ettemme voi aloittaa ennen kuin tuhoatte Luftwaffen.
TEHTÄVÄTAULU - TAISTELUJÄRJESTYS
Se oli nyt tehtävämme.
Me tiesimme, ettei maihinnousua voi tapahtua,
ellei ole saavutettu ilmaherruutta.
Tavoite oli ampua alas niin monta hävittäjää,
ettei Saksa voinut enää puolustautua niillä.
Hävittäjät olivat aiheuttaneet meille isoja tappioita.
KENRAALI EVP JAMES DOOLITTLEN ÄÄNI
8. ILMAVOIMAN KOMENTAJA 1944-1945
Kotona aloitettiin pikaohjelma, jotta saisimme yhä enemmän hävittäjiä.
Vuoden 1943 lopussa Englantiin saapui hävittäjä,
jota 8. ilmavoima oli odottanut.
Se oli P-51 Mustang.
Mustang. P-51.
Maailman pisimmän toimintasäteen hävittäjä.
Vauhti, nopea nousu, nopea syöksy, tiukka käännös.
Kun P-51:t tulivat,
niiden toimintasäde riitti seuraamaan meitä kohteeseen ja takaisin.
Ja 47:iä myös kohennettiin -
asentamalla siipisäiliöt, jotta ne voisivat saattaa meitä.
Kun menimme Emdeniin ja näin kaikki ne upeat P-51:t,
ajattelin ehkä ensi kertaa selviäväni.
Päätehtävä ei ollut suojella pommittajia.
Se oli jahdata Luftwaffea ilmassa ja maassa.
Sunnuntaiaamuna 20. helmikuuta...
20. HELMIKUUTA 1944 NELJÄ KUUKAUTTA D-DAYHIN
...valmistauduimme -
Amerikan strategisten ilmavoimien siihen mennessä raskaimpaan hyökkäykseen.
Se oli maihinnousun alkusoitto.
Suunniteltiin jatkuvia hyökkäyksiä päivästä toiseen.
Se päättäisi koko sodan.
Päivästä ja kuukaudesta toiseen -
Mustangit ja Thunderboltit taistelevat Me 109:iä ja Fw 190:iä vastaan.
Hävittäjämme hyökkäävät jatkuvasti.
Voittomme kohosivat neljään yhtä vastaan.
Saksalaisten lentäjien kuolleisuus länsirintamalla -
vuoden 1944 tammikuusta toukokuuhun oli 99 prosenttia.
Heidät teurastettiin.
Vasta Mustangin osallistuttua sotaan -
Amerikka ja Englanti saivat ilmaherruuden Saksasta.
Jos haluaa iskeä vihollisen sydämeen -
ja saada Luftwaffen taivaalle, menee Berliiniin.
TOHTORI - KIRJAILIJA
Kun tehtävänjaossa vedettiin verho sivuun ja nauha johti Berliiniin asti,
oli ensin typertynyt hiljaisuus ja sitten pelkkää huutoa.
Ei voi kuulla, mitä tapahtuu 8 kilometriä matalammalla,
mutta ratapihat, kemikaalisäiliöt, laivat, varastot,
varamoottorit ja kuulalaakeritehtaat tuhoutuvat sulassa kaaoksessa.
Se olisi amerikkalaisten ensimmäinen kokeilu pommittaa Berliiniä.
Se olisi kovin kohde, johon 8. oli ikinä hyökännyt,
mutta se piti tehdä.
Voin sanoa, että jos olisin ollut Saksassa -
ja nähnyt päivittäin pommikonelaumojen pudottavan pommejaan,
se olisi vaikuttanut haitallisesti moraaliini.
Sen täytyi vaikuttaa haitallisesti sekä siviilien että armeijan moraaliin.
Yksi pahimmista asioista sotavankina olemisessa -
on se, ettei tiedä, kuinka kauan on vankina.
Ei saa mitään kiinteää tuomiota.
Sitä on siellä, kunnes joko pakenee tai kaikki on ohi.
Aloitin tunnelin.
Vanhassa vessassa oli laattalattia.
Ajattelin: "Katsotaan, voimmeko tehdä jotain täällä."
Tavoitteeni oli saada laatat irti, jotta voisimme alkaa kaivaa.
Vartijat huomasivat sen melkein heti.
TUNNELI HARRY
76 brittivankia poistui tunnelin kautta leiristä -
heti vierestämme kaivamansa tunnelin kautta.
Se tunnettiin suurena pakoretkenä.
Kahta lukuun ottamatta kaikki jäivät kiinni, ja saksalaiset teloittivat 50.
Vähäiset asialliset suhteemme saksalaisiin -
haihtuivat sen jälkeen.
Eräänä päivänä sain puhelun. "Kenraali LeMay haluaa puhua kanssanne."
Hän sanoi: "Jeffrey, tarvitsen rykmentin komentajan -
95. ja 100. pommitusrykmenttiin.
Saat valita."
PÄÄMAJA - 95. POMMITUSRYKMENTTI H
95. ei voinut tehdä mitään väärin. Se menetti minimimäärän lentokoneita.
Sillä oli hyvä pommitustilasto, ja ajattelin voivani tehdä enemmän -
100:nnelle kuin 95:nnelle.
Soitin takaisin ja sanoin, että hänen luvallaan -
hyväksyisin 100. pommitusrykmentin.
Kysyin: "Milloin ilmoittaudun?" Hän sanoi: "Tänään iltapäivällä."
Ensimmäinen toimeni oli pyytää kenraali LeMayta poistamaan 100. -
operaatioista kahdeksi päiväksi, ja hän suostui siihen.
Siispä seuraavat kaksi päivää,
neljä tuntia aamulla ja neljä iltapäivällä,
lensimme 100:nnen jokaisella lentokoneella muodostelmassa.
Tom Jeffrey oli dynaaminen, karismaattinen ja asioista perillä -
lentokoneiden lisäksi taistelulentämisestä.
Käskin ihmisten johtokoneissa -
kuvata muodostelmaa,
jotta tunnistaisimme, kuka lensi hyvin ja kuka ei.
Sitten otin vanhan lentokoneen ja kiersin muodostelman ympärillä -
edes takaisin yrittäen paimentaa ne asemaan.
Komentajamme olivat raivoissaan -
muodostelmiemme tiukkana pitämisestä.
Sitä luuli olevansa tiukassa, ja he käskivät tiukentaa lisää.
Toisen päivän lopussa -
100. lensi parhaassa muodostelmassa, jonka olen ikinä nähnyt.
Vasta Jeffreyn saavuttua meistä tuli erinomainen rykmentti.
Minusta ilmavoimien paras rykmentti.
8. ilmavoiman pommitusmiehistön komennus oli 25 tehtävää.
Kun 25 tehtävää tuli täyteen,
lähetettiin takaisin kotiin USA:han.
Tehtävät suoritettuani minulle sanottiin, että voisin jäädä -
laivueen komentajaksi tai palata takaisin Yhdysvaltoihin.
Päättelin olleeni erittäin onnekas,
koska selvisin, eikä pitäisi koetella onneani enempää.
Siispä päätin palata.
Rosie Rosenthal sai 25 tehtävää täyteen -
8. maaliskuuta 1944 hyökkäyksessä Berliinin yllä.
Miehistö yllytti lentämään kentän yli matalalla palatessamme.
Olin hyvin konservatiivinen lentäjä ja sanoin: "Enpä usko."
Mutta paluumatkalla sanoin: "Hitot siitä."
Suuntasin suoraan tornia kohti, ja kaikki heittäytyivät siellä maahan.
Lensin matalalla yli kolme tai neljä kertaa ja sitten laskeuduin.
Sitten joku tuli sanomaan:
"Rosie, tiesitkö, että kenraali Huglin oli siellä?
Hän hyppäsi maahan ja sotki vaatteensa."
Kenraali Huglin oli tulossa jälkiselvityshuoneeseen.
Hän tuli, tarttui käteeni ja sanoi: "Hitonmoinen matalalento, Rosie."
Kaikki tiesivät D-Dayn olevan tulossa.
Rosielle tärkeä tavoite oli tehdä Reichista loppu.
Täältä lähteminen oli lähtö maailmankaikkeuden keskuksesta.
Silloin päätin jatkaa lentämistä.
Lopulta minut määrättiin laivueen komentajaksi.
Tänä päivänä 650 Amerikan lentävää linnoitusta -
aiheutti vakavaa vahinkoa Saksan puolustukselle rannikolla.
Olin lentänyt Ranskaan pudottamaan pommeja kohteeseen.
Kun palasin, minut tavattiin lentokoneessa -
ja sain käskyn ilmoittautua kenraali LeMayn päämajaan sinä iltana.
Kenraali LeMay marssi sisään ja ilmoitti, että liittoutuneiden joukot -
nousisivat maihin Normandian rannoille seuraavana aamuna.
Mutta hän sanoi: "Jotta ymmärtäisitte täysin -
tämän tilaisuuden tärkeyden,
8. ilmavoima lähettää jokaisen lentokoneensa -
varmistamaan, että ne ihmiset pääsevät maihin.
Tulin käskynjakoon,
ja kun verho vedettiin pois kartan edestä, kuului hurrausta.
En ollut ikinä kuullut sellaista miehistöiltä.
Vihdoin D-Day oli saapunut.
6. KESÄKUUTA 1944
Maa-, meri- ja lentosotamiehet -
liittoutuneiden joukoissa,
lähdette pian suurelle ristiretkelle...
KENRAALI EISENHOWERIN ÄÄNI LIITTOUTUNEIDEN YLIN KOMENTAJA
...jota olemme tavoitelleet kuukausia.
Maailma katsoo teitä.
Tehtävänne ei ole helppo.
Vihollisenne on hyvin koulutettu, varustettu ja taistelun karaisema.
Se taistelee raivoisasti.
Luotan täysin rohkeuteenne, taitoihinne taistelussa ja velvollisuudentuntoonne.
Emme hyväksy vähempää kuin täyden voiton.
Kun lensimme Kanaalin yli,
katsoimme alas ja näimme tuhansien alusten armadan siellä.
Jännitys sai yhden miehistöstä rukoilemaan, ja liityimme kaikki mukaan.
Tässä Robert St. John NBC:n uutistoimituksessa New Yorkissa.
Tämä on tärkeä hetki maailmanhistoriassa.
Kenraali Dwight Eisenhowerin miehet jättävät maihinnousualuksensa -
taistellen tiensä rantoja pitkin natsi-Euroopan linnakkeeseen.
He tulevat mereltä -
hyökkäämään vihollista vastaan valtavan hävittäjäpilven alla.
Raivo ilmasta käsin jatkui jatkumistaan.
Sinä päivänä maajoukkojamme taktisesti tukevat lentosotamiehemme eivät levänneet.
Tehtävästä palattuaan he tankkasivat, lastasivat pomminsa ja panosvyönsä -
ja lähtivät tuimasti yhä uudelleen.
Luftwaffe tuli tuskin lainkaan väliin -
Normandian maihinnousussa.
Ilmavoimat tasoitti tien -
maihinnousulle Englannin kanaalin yli.
Saksan piti nyt taistella kahdella rintamalla,
lännessä brittejä ja amerikkalaisia ja idässä venäläisiä vastaan.
ENGLANTI - RANSKA - SAKSA VENÄJÄN RINTAMA
Elokuussa 1944 puna-armeija löysi Majdanekin,
lähellä Puolan Lublinia hylätyn natsien keskitys- ja tuhoamisleirin.
Se oli kiistämätön todiste Hitlerin ohjelmasta tuhota Euroopan juutalaiset.
NATSIEN JOUKKOMURHA PALJASTETTU LEIRISSÄ
Maihinnousujoukkomme hyökkäävät -
natsijoukkoja vastaan, joita on käsketty kuolla perääntymisen sijaan.
STALAG LUFT III - ŻAGAŃ, SAKSA
Heidän pitää kuolla tai perääntyä, koska tämä hyökkäys tehdään -
koko voimalla, jonka liittoutuneiden johto voi heittää taisteluun.
Leirissä oli salaradioita...
POMMITTAJA, 100. POMMITUSRYKMENTTI
...ja tiesimme melkein kaiken, mitä BBC tiesi.
Kun maihinnousu alkoi kesäkuussa -44, tiesimme, ettemme olisi siellä ikuisesti.
Pudonneita lentosotamiehiä virtasi yhä Stalag Luft III:een.
Joukossa oli mustia lentäjiä,
myös vänrikit Alexander Jefferson ja Richard Macon,
jotka kuuluivat kuuluisaan 332. hävittäjärykmenttiin, Punapyrstöihin.
Tuskegeen lentäjät maalasivat koneittensa pyrstöt syvänpunaisiksi.
Vaikkei tiedetty mustien lentävän niillä koneilla...
TOHTORI - KIRJAILIJA
...heidät tunnistettiin Punapyrstöiksi.
Viholliseen törmääminen ei huolestuttanut meitä,
koska tiesimme olevamme heitä parempia lentäjiä,
ja tähtäisin ja tulittaisin.
LENTÄJÄ, 332. HÄVITTÄJÄRYKMENTTI
Nämä rohkeat mustat lentäjät olivat odottaneet -
osallistumista sotaponnisteluihin, ja he erottuivat loistavasti.
Ilmavoimat ja varsinkin pommitusmiehistöt,
jotka tekivät pitkiä, vaarallisia matkoja, sanoivat arvostavansa Punapyrstöjä -
enemmän kuin muita laivueita, joiden kanssa lensivät sodassa.
KIRJAILIJA
Macon ja Jefferson oli rotueroteltu -
ilmavoimien tukikohdissa Amerikassa ja Italiassa.
He järkyttyivät huomatessaan,
että Stalag Luft III: parakit olivat kaikille avoimia.
Leiriin oli tullut -
noin 150 miestä, ja meidät laitettiin jonoon.
Lopulta jonoa pitkin tuli pitkä, maalaisjuntti Kentuckysta.
LENTÄJÄ, 332. HÄVITTÄJÄRYKMENTTI
Hän käveli takaisin ja sanoi: "Pirskatti, taidan ottaa tämän pojan."
Eversti tuli ja sanoi: "Luutnantti, menkää hänen mukaansa."
"Käskystä."
Saksalaiset veivät minut huoneeseen ja näyttivät punkkani, kolmannen alhaalta.
En tajunnut, kuinka pahasti haavoituin.
Halvaannuin vyötäröstä alaspäin.
Nähtyään, etten voinut liikkua,
saksalaiset yrittivät kysyä heiltä,
kuka antaisi alapunkan tälle miehelle. Kukaan ei liikkunut.
Lopulta texasilainen sanoi: "Hän saa punkkani. Menen ylös."
Meistä tuli parhaat ystävät.
Miesten piti yhdistyä selvitäkseen vankileirissä.
He luopuivat rotuennakkoluuloista ja rotuvihasta, tai ainakin vähensivät,
koska mielialan ylläpitäminen vaati yhteistyötä -
kokemuksesta selviämiseksi.
Yksi viimeisistä ilmavoimien tehtävistä oli viedä Reichin polttoaine -
pommittamalla Saksan synteettisen öljyn tehtaita.
Liittoutuneiden piti myös iskeä kuljetus- ja varastotiloihin -
kohteenaan hiili, joka oli suihkukonetehtaiden voimanlähde.
Tämä ilmasulku rampauttaisi Reichin sotakoneiston -
ja jättäisi Saksan armeijan ilman riittävää ilmasuojaa -
sodan ratkaisevissa taisteluissa.
Olimme upseerikerholla aamuyhteen tai kahteen.
Yhtäkkiä kuulimme ilmoituksen valmistautua tehtävään aamulla.
Laitoimme ilmaan 2 000 raskasta pommittajaa.
Horisonttiin asti näkyi nelimoottorisia pommittajia.
2. maailmansodassa -
Leunassa, lähellä Merseburgia,
vaadittiin 6 000 pommittajalta noin 40 tehtävää yhden tehtaan tuhoamiseen.
Rykmenttimme johti yhtä suurimmista hyökkäyksistä Berliiniin.
Se päivä oli hyvin kaunis.
Aurinko paistoi, pilviä ei näkynyt.
Kun lähestyimme kohdetta, koneeseen osui,
mutta jatkoimme ja pommitimme kohdetta -
tietäen, ettemme voisi palata tukikohtaan.
Koneessa oli savua ja tulta. Tiesin, että meidän piti päästä ulos.
Kun pääsin ulos, luulin olevani taivaassa.
Yhtäkkiä osuin maahan ja katsoin ylös.
Näin kolmen sotilaan lähestyvän minua aseineen.
Yksi sotilaista nosti aseensa ja oli iskemässä minuun.
Huomasin hänen hatussaan puna-armeijan symbolin -
ja huusin: "Amerikanski, Roosevelt,
Stalin, Churchill, Pepsi-Cola,
Coca-Cola, Lucky Strike."
Hyökkäys Berliiniin oli Rosien 52. ja viimeinen tehtävä.
Hän oli 100:nnen eniten hyökkäyksiä lentänyt lentäjä.
Toivuttuaan venäläisessä sairaalassa Rosie palasi Thorpe Abbottsiin,
mistä hän lensi ensimmäisen tehtävänsä puolitoista vuotta aiemmin.
Venäläiset koputtelivat ovella.
Kuulimme tykistön -
ja muita taistelun ääniä kaukaisuudessa.
Hitler ei osannut päättää, pitäisikö vangit marssittaa leireistä vai tappaa.
KIRJAILIJA
Se oli oikeasti mahdollista.
Yhtäkkiä eräänä yönä saksalaiset kertoivat Amerikan ylimmälle upseerille,
että meidät evakuoitaisiin heti -
ja että lähtisimme leiristä tunnissa jalkamarssille.
He sanoivat, että meidät siirrettiin turvaan.
Niin he sanoivat, mutta tiesimme paremmin.
Lentosotamiehet eivät tienneet, minne he menivät.
He pelkäsivät Hitlerin käyttävän Amerikan lentosotamiehiä ihmiskilpinä.
Ja se oli Euroopan pahin talvi sataan vuoteen.
Oli jäätävän kylmä.
Lunta oli polveen asti.
Meitä kävelytettiin yön läpi pitkälle seuraavaan iltapäivään -
vain lyhyin tauoin.
SPREMBERG - ŻAGAŃ - MOOSBURG
SAKSA - TŠEKKOSLOVAKIA
Sprembergissä meidät laitettiin junaan. Olimme lukittuina tavaravaunuihin.
Sisään tungettiin 60-70 miestä.
Ei ollut tilaa istua. Se oli helvettiä.
Siellä olimme pakattuina hiton tiukkaan. Kaatunut joutui tallotuksi.
Kun juna tuli asemalle,
miehet hakkasivat ovea päästäkseen vaunuista.
Vartijat avasivat vihdoin ovet.
Se oli niin pahaa kuin voi kuvitella.
STALAG VII-A - MOOSBURG, SAKSA
Se oli leiri, joka oli suunniteltu -
8 000:lle tai maksimissaan 10 000:lle.
Siellä oli yli 100 000.
Helvetti olisi hyvä sana sille.
Ei ollut parakkeja. Leiriydyttiin ulos. Olosuhteet olivat kamalat.
Kukaan ei tiennyt, mitä heille tapahtuisi.
29. HUHTIKUUTA 1945
Eräänä päivänä kävelimme leirissä.
Joku sanoi: "Tuolla on tankki. Tuolla on Sherman-tankki."
Katsoimme, ja todellakin -
horisontissa näkyi Sherman-tankki.
Pattonin kolmas armeija tuli.
Näin Pattonin tankin päällä, kun hän tuli Stalag VII-A:n pääportin läpi.
Meidät oli vapautettu.
Miehet menivät lipputangolle ja vetivät hakaristin alas.
Sitten he avasivat USA:n lipun, nostivat sen, ja otimme asennon.
Emme olleet univormuissa. Nukkavieruissa vaatteissa.
Se oli kai hienoin antamani sotilastervehdys ikinä.
Se oli hyvin tunteellista.
Vihdoin meidät vapautettaisiin -
kuukausien ja vuosien sotavankina olon jälkeen.
Monella tapaa oli vaikea uskoa, että pääsisimme vihdoin kotiin.
Tässä Lontoo.
Tässä tuoreimmat uutiset.
Saksan radio on juuri ilmoittanut, että Hitler on kuollut.
HITLER KUOLLUT, SANOVAT NATSIT
1. toukokuuta 1945, kun maailma sai kuulla Hitlerin itsemurhasta,
100. lensi viimeisen tehtävänsä osana Operation Chowhoundia.
Miehistöt pudottaisivat pommien sijasta ruokaa laskuvarjoilla.
Helpotus lähes viidelle miljoonalle nälkää näkevälle Hollannissa -
yhä sitkeiden natsien miehittämänä.
Kun pommittajat saapuivat Amsterdamin laitamille,
ne ylittivät värikkäitä tulppaanipeltoja.
PALJON KIITOKSIA
Yhdellä niistä kukinnot -
oli leikattu muodostamaan teksti: "Paljon kiitoksia, jenkit."
LIITTOUTUNEET ILMOITTAVAT: SE ON OHI
Sota Euroopassa oli ohi.
100:nnen miehistöt pakkasivat säkkinsä,
ja Thorpe Abbottsia ympäröivien kylien väki -
pukeutui parhaimpiinsa -
saattamaan heidät pitkälle kotimatkalleen.
TERVETULOA KOTIIN
Kun tulin Atlantaan,
soitin yleisöpuhelimesta äidilleni, että olin kotona.
Tietenkin hän murtui heti.
He tulivat ja ajoivat Fort McPhersoniin hakemaan minut, ja pääsin kotiin.
Palasimme Kaliforniaan.
Isä ja äiti olivat siellä.
Tietenkin oli iso jälleentapaaminen, ja olin haltioissani.
Sitten näin tulevan vaimoni Barbaran.
Kolme viikkoa myöhemmin menimme naimisiin.
Verisen sadannen miehet olivat vihdoin kotona -
taas perheittensä,
vaimojensa -
ja lemmittyjensä luona.
Jotkut ensimmäistä kertaa sotaan lähtönsä jälkeen.
Kun lähdin palveluksesta, olin uupunut.
Olin kokenut kovia -
ja halusin jättää sen taakseni ja jatkaa siviilielämää.
Palasin töihin samaan yhtiöön, jossa olin ollut,
enkä ollut oikeasti valmis palaamaan töihin.
Lopulta, oltuani siellä puoli vuotta...
MURHASYYTE HITLERIN HALLINNOLLE
...kuulin tilaisuudesta mennä Nürnbergiin syyttäjänä.
SOTARIKOSKOMISSIO
Laivamatkalla sinne tapasin kauniin naisen,
joka myös oli juristi ja menossa sinne syyttäjänä.
Ja kymmenen päivän päästä olimme kihloissa.
Menimme naimisiin Nürnbergissä.
Näin siellä syytettyjä, jotka olivat nyt ilman valtaa,
istumassa ilman toivoa oikeudessa ja saamassa tuomioita.
Ja sen näkeminen päätti sodan minulle.
2. maailmansota oli ihmiskunnan historian tuhoisin tapahtuma.
Menetettiin enemmän henkiä kuin missään sodassa ikinä.
Siinä 8. ilmavoima kärsi suurimmat tappiot -
Amerikan sotavoimissa.
Nyt kun olen selvinnyt siitä -
ja voin muistella sitä kaikki nämä kuluneet vuodet,
se oli elämäni muuttanut tapahtuma.
Jos siinä ajassa -
tuntee jännitystä, romantiikkaa ja mytologiaa, sitä oli siellä.
Siellä saamani ystävät pelastivat henkeni monta kertaa.
He olivat kaikkein parhaita ystäviä.
Palvelutoverini olivat omistautuneita,
he uhrautuivat ja olivat rohkeita.
Koimme yhdessä sydänsuruja ja iloa.
Näimme toveriemme putoavan ja tulevan tapetuksi,
haavoittuvan ja joutuvan sotavangeiksi.
Me aloimme kunnioittaa toisiamme valtavasti ja voitimme yhdessä.
351. LAIVUE - 100. POMMITUSRYKMENTTI 1. VUOSIPÄIVÄ
Luulen, että koko väkemme koki samoin.
Ihmeellisesti ihmiset yhdistyivät.
Pitää antaa kaikki kunnia miehille ja naisille,
jotka uhrasivat henkensä ja pelastivat maailman fasismilta.
Nyt nauttimamme vapaudet eivät tulleet sattumalta.
Minun sukupolveni osti ja maksoi ne -
meitä edeltävien sukupolvien ohella.
Ja siitä syystä -
2. maailmansodan sukupolvi ansaitsee minusta olla muistettu.
KERTOJA TOM HANKS
ERITYISKIITOS USA:N PUOLUSTUSMINISTERIÖLLE
JA ILMAVOIMIEN HISTORIANTUTKIMUSLAITOKSELLE
MAXWELLIN LENTOTUKIKOHDASSA
Tekstitys: Jari Vikström