Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Huomenta. Kello on vähän yli kuusi.
Sunnuntai 11. heinäkuuta.
Päivämäärä, joka jää historiaan päivänä, jona Englanti kohtasi Italian -
jalkapallon Euroopan-mestaruusfinaalissa.
Miljoonat Englannin fanit heräävät tänään siinä toivossa -
että viimeinkin -
miesten joukkue nostaisi ensimmäisen voittopokaalinsa sitten vuoden 1966.
...yleisö laskee sekunteja ja loppuvihellys on lähellä.
Englanti saa pallon ylhäällä, ja Hurst etenee yksin.
Väkeä on kentällä niin kuin peli olisi ohi.
Nyt se on! Neljäs maali.
ENGLANTI 4 LÄNSI-SAKSA 2
Bobby Moore saa kuningattarelta pokaalin.
Se on kansainvälisen ylivallan kultainen symboli.
Me voitimme mestaruuden!
Pitkän odotuksen jälkeen Englanti pääsi lopultakin finaaliin.
Ja se tapahtuu kotona, täällä Wembleyssä.
Wembley Stadium on maailman ikonisin jalkapallostadion.
Se on jalkapallon koti.
Wembleyn merkitys stadionina,
historiallisena ja myyttisenä paikkana, jonne pitää mennä ainakin kerran...
Maailman katseet olivat Wembleyssä.
Oli todella, todella tärkeää, että kaikki oli täydellistä.
Lopulta, minun elinaikanani, Englanti on finaalissa.
Pokaali tulee kotiin!
SE TULEE KOTIIN
Se oli riemullinen tapahtuma, jota koko maa juhli.
Englanti!
Meillä oli loistava, nuori, sitoutunut ja lahjakas joukkue.
Ja koko kansakunta joutui sen pauloihin.
Hyvä, Englanti!
Uskon, että pokaali tulee. Me kaikki uskomme. Luomme historiaa.
Voi taivas. Me voitamme. Voitamme EM-kisat,
ja se tapahtuu kotona Wembleyllä.
On hiljaista ennen myrskyä.
Ole hyvä. Tässä on kutsu elämäsi juhliin.
Älä vie minua kotiin
Ihmiset irrottelivat,
Älä vie minua kotiin
Päät sekaisin. Tiedättehän?
He kiipeävät lyhtypylväisiin, liikennevaloihin,
ja se vain pahenee.
Kuului raks, raks, raks...
Rikkoutunutta lasia oli kaikkialla. Ihan kuin Maailmojen sota.
KAAOSTA ON KAIKKIALLA
Ihmiset joivat paljon. Käyttivät kokaiinia.
Siellä oli tuhansia ihmisiä ilman lippuja.
Se luo pommin, joka on valmis räjähtämään.
Seuraavaksi kuulen radiosta: "Läpi!"
Tärkeintä oli päästä stadionille.
He kävivät kimppuumme.
Jäimme alakynteen.
Se oli Englannin jalkapallon suurin ottelu 55 vuoteen -
ja olimme katastrofin partaalla.
Miten ihmeessä se tapahtui? Mitä helvettiä?
EM-FINAALIPÄIVÄN KAAOS WEMBLEYLLÄ
Katso tätä, Sky Sports.
Olen tulessa. Niin. Mennään.
Se Englannin joukkue -
heijasti koko maata.
Mikä kilpailu? Arsenal - Tottenham. - Ei kilpailua.
Katsokaas tätä.
Olin innoissani siitä yhtenäisyydestä.
Kyse ei ollut vain siitä tosiasiasta, että joukkueessa oli paljon mustia.
Pallo on Phillipsillä.
Hän ohittaa puolustajan, toisenkin.
Ja syöttää Sterlingille!
Kyse oli siitä, että he olivat nuoria, elinvoimaisia ja yhteydessä yhteisöihinsä.
He olivat ryhmä, joihin nuoret miehet ja naiset, saattoivat samaistua.
Englanti voitti lohkonsa eikä ole päästänyt maaliakaan.
Meillä oli upea turnaus.
Sterling, Saka ja Harry Kane tekivät maaleja.
Itseluottamus oli vahva siihen, että tämä olisi se vuosi.
Shaw'lla on pallo. Hän syöttää Grealishille.
Harry Kane!
Englanti kaksi, Saksa nolla!
Voitimme Saksan. Sitten tuli välierä.
Englanti saa jatkoajalla rangaistuspotkun, joka voi viedä heidät finaaliin.
Tämä oli heidän tilaisuutensa.
Kirous on vihdoin murrettu!
Englanti on päässyt ensimmäiseen finaaliin sitten vuoden 1966.
8.00
12 H ALOITUSPOTKUUN
ENGLANTI
Kun katsoo finaalipäivän videota, kaverini ajattelevat: "Tulee hyvä päivä."
ENGLANNIN FANI
Se tulee kotiin, pojat.
Kaikki haluavat elää, kun heidän maansa nostaa pokaalin.
Varsinkin Wembleyllä.
Tämä on tilaisuus nähdä jotain, mitä ei ole tapahtunut 55 vuoteen.
Tämä on historiallista, ja sen takia pitää olla paikalla.
Liput olivat todella tiukassa.
MINÄ OTAN NE
SAAT 4 000
LÄHETÄ VIESTI
Olin yksi onnekkaista, joka pystyi maksamaan yli 600 puntaa -
jalkapallo-ottelusta.
Nettisivuilla liput vaihtoivat omistajaa tuhansista punnista.
Se oli enemmän kuin kallista. Se oli absurdia.
En saanut lippuja finaaliin,
mutta en ikinä katsoisi kotonani -
EM-finaalia, joka pelataan kolmen tunnin matkan päässä.
Jalkapallo on aina ollut iso osa elämääni.
Se tuo iloa ja onnea.
Kun Englanti pelaa kisoissa, kaikki on parempaa.
Se on se jännitys, kun olemme yhdessä.
Vau! Ymmärrättekö minua?
Sitä on vaikea selittää. Sen vain tuntee.
Päässäni ei ollut muita ajatuksia -
kuin: "En jätä tätä peliä välistä."
Tämä on talkSPORT.
10 H 30 MIN ALOITUSPOTKUUN
Gareth Southgate kertoi talkSPORTille, että koko maa jännittää kuumeisesti.
Kun ajaa ihmisten ohi, ja he tuuttaavat -
ja liput liehuvat autojen takana,
sitä on vaikea olla huomaamatta.
Pyhän Yrjön ristit liehuvat ympärilläni.
Voitto kotiin!
Se tulee kotiin! - Kyllä!
Gareth Southgate, koko Englanti on kanssasi!
Melkein surrealistista. Ei voi uskoa, että se tapahtuu ja että menet katsomaan.
Mutta niin se on.
Odotin, että appi tuli hakemaan minut.
Radiosta kuuluu kohotusta, ja se alkaa olla todellisempaa.
Jalkapallo tulee kotiin!
Sitä ajaa Lontooseen -
ja tietää, mitä jokainen jokaisessa autossa ajattelee:
peliä, johon olet menossa.
OLEN HALUNNUT TÄTÄ PÄIVÄÄ 5-VUOTIAASTA ASTI.
Hyvä, Englanti!
HOIDETAAN SE, ENGLANTI!
RAKASTAN TÄTÄ JOUKKUETTA JA SEN VALMENTAJAA
On vaikea olla ajattelematta omia kokemuksiaan kannustamisesta -
ja aiemmista sydänsuruista.
Englanti on ulkona MM-kisoista!
Länsi-Saksa pääsee finaaliin rangaistuspotkuilla.
Ensimmäinen muistamani iso turnaus oli Meksikossa 1986.
Hän irtoaa Hoddlesta.
Pallo tulee takaisin, ja Maradona on tehnyt maalin!
Äitini oli uskonnollinen. Olemme katolinen perhe, ja hän sanoi:
"Mene rukoilemaan. Ei sitä tiedä."
Muistan polvistuneeni portaiden juureen -
ja rukoilleeni joitakin, oli mitä oli.
Siksi Englanti on niin raivoissaan. Maradona lyö palloa vasemmalla kädellään.
Muistan, että olin järkyttynyt.
Ajattelin:
"Voisinpa palata sen pojan luo, joka rukoili portaissa,
ja sanoa: 'Kaikki kunnossa, koska kun olet iso,
Englanti pelaa EM-finaalissa Wembleyllä. Saat lipun ja me voitamme.'"
Tämä on talkSPORT.
Gareth Southgate tietää Italian uhkan tänään Wembleyllä.
Viimeiset valmistelut ovat käynnissä. - Tilasto on ilmiömäinen.
Vain kolme tasapeliä, ei tappioita -
kolmestakymmenestä viime ottelusta. Se on suuri etu heidän ryhmälleen.
ETELÄ-LONTOO
Minulle jalkapallo on rakkautta ja tunteita.
Se tuo ihmiset yhteen.
Olen Etelä-Italiasta, Brindisistä,
joka sijaitsee Apuliassa, saappaan kantapäässä.
Muutin Lontooseen vuonna 1993.
Jos ajattelen Mayaa, tytärtäni, ja sitä,
että hän on puoliksi englantilainen, puoliksi italialainen, olen ylpeä siitä.
Haluan antaa hänelle italialaiset juuret,
ja jalkapallo oli minulle tapa tehdä se.
Olin valmis maksamaan mitä tahansa finaalilipuista,
ja olin hyvin iloinen ja ylpeä siitä,
että annoin sen lahjan Mayalle, tyttärelleni.
Eräänä päivänä hän voi sanoa: "Olin isäni kanssa Wembleyllä finaalissa."
Asuin Hiltonissa stadionia vastapäätä. Kun kävelen kulman takaa, näen kaaren.
Tajuan heti, miksi olen täällä,
ja mitä aion tehdä. Aion kävellä suurelle stadionille.
Aion järjestää mahtavan tapahtuman, ja jännitys kohoaa.
Vähän huimaa.
Sitä on niin jännittynyt,
koska tietää, mitä on luvassa,
miten loistokas tämä päivä on.
Et pelaa kentällä,
mutta olet vastuussa turvallisuudesta.
Ja stadion on maaginen. Maailman paras stadion.
Sanoin ryhmälleni:
"On etuoikeus olla aidan tällä puolen,
ja tarjota edessänne näkyvä upea tapahtuma."
"Tämä on enemmän kuin henkilökohtaista. Tämä on kansallista.
Me olemme Wembley Stadium. Me olemme valmiita tähän."
10.30
9 H 30 MIN ALKUPOTKUUN
Äitini vie minut asemalle ja sanoo:
"Älä joudu ongelmiin. Mukavaa päivää." Sanoin: "Selvä, äiti."
Super Jack! Super Jack!
Kaikki kuhisivat. Se näkyi kaikkien kasvoilta.
Muut matkustajat vihasivat meitä. Emme välittäneet. Halusimme pitää hauskaa.
Luvassa on suuri päivä.
Olen varma Että olen Englanti kuolemaan asti
Odotan innolla Wembleylle pääsyä. Olin valmis maksamaan sen,
mitä ansaitsen kuukaudessa lipusta.
Ajattelin: "Jos otan 2 000 puntaa käteistä mukaan -
ja annan sen jollekulle käteen,
sen jonkun olisi vaikea sanoa: 'Ei.'"
Liput maksoivat useamman tonnin.
En voinut maksaa muutamaa tonnia Englannin ottelusta.
Olin ennemmin vain menossa sinne juhliin.
Harry Maguire!
Hän juo votkaa ja Jägeriä
Hänen päänsä on valtava!
Ihan hullua.
Se on vain juomista, hurraamista,
laulua, iloisia kasvoja, punaista ja valkoista kaikkialla.
En malta odottaa.
Haluan jäädä tänne Juomaan kaiken oluen
Älä vie minua kotiin
Olin ylpeä, kun olin englantilainen.
Se tulee kotiin
Se tulee, jalkapallo tulee kotiin
Se tulee kotiin
Tulin portaiden huipulle ja katsoin Wembley Way -kadun päähän asti.
Ajattelin: "Vau."
Älä vie minua kotiin
Oli aikaista. Kello oli 10.30.
Ei luulisi olevan ruuhkaa, mutta se tuntui katujuhlalta.
Pääsin paikalle ja tuumin: "Vau. Olen Wembleyllä finaalissa, ja Englanti pelaa."
Se oli iloinen hetki kaikille.
Olin tehnyt monia töitä, mutten ennen jalkapallostadionilla -
tai jalkapallopelissä. Tämä oli ensimmäinen kertani.
Olisin mieluummin fani.
Halusin lipun, mutta kyse oli tuhansista punnista.
Se ei onnistu, jos on vartija. Sellaiseen ei ole varaa.
Euro 2020 -kaulanauha.
Niitä ei saa enää.
Se on aarre, ja voin sanoa lapsilleni myöhemmin: "Olin siellä,
kun se tapahtui." Koska he eivät ehkä usko muuten.
He saattavat sanoa: "Sinä valehtelet, isä."
Minä vastaan: "Enkä. Tässä on todiste."
Jos Englanti voittaa, haluan olla siellä ja kuulla yleisön mylvivän.
Haluan nähdä heidän noutavan pokaalin.
Englanti finaalissa, se ei toistu.
Miltä tuntuu? Ole rehellinen.
Kestävätkö hermot? Tämä on Euro GameDay Live.
Englanti vs. Italia upealla Wembley Stadiumilla. Tuleeko se kotiin?
Englanti voittaa! Se tulee kotiin!
2 - 1 Englannille.
Kuka tekee viimeisen maalin?
Kane ja Sterling.
Englanti voittaa tänään 2 - 1!
Hyvä, Englanti!
Kokeillaan sitä.
Se on täällä, finaali. Miten tärkeä päivä siitä tuleekaan.
Olin viiden viikon ajan Englannin leirillä pelaajien kanssa.
Raportoin radiossa päivästä toiseen.
Urheilutoimittaja ei paljon hienompaa voisi saada.
Kun tilaisuus tuli, piti ihan nipistää itseään.
Haluatko, että laulan? - Kaikki mukaan.
Olet hyvässä seurassa Daily Euros -teltassa.
Kaikki meni hienosti alusta asti.
Joskus on muistutettava itseään,
miten nuoria ne pojat olivat.
Tiedän, että he ovat miehiä, mutta silti poikia.
Bukayo Saka on teini-ikäinen, ja hänen piti herätä aamulla,
pukea Englannin asu päälle ja kantaa kansakuntaa harteillaan.
Onko... Hän tekee enemmän maaleja kuin minä harjoituksissa.
Harjoitus meni hyvin. Montako maalia hän on tehnyt?
Kuinka monta teit kaudella? - Tulen sinne.
Mutta sen tunsi,
että oli todella erityisten ihmisten seurassa.
Muistan ihailleeni Marcus Rashfordia.
Hänessä oli jotain erityistä.
Englannissa 1,3 miljoonaa lasta voi saada kuponkeja -
saadakseen ilmaiset kouluruoat kesälomalla -
jalkapalloilija Marcus Rashfordin johtamassa kampanjassa.
Heidän kykynsä puolustaa sitä, mihin he uskovat,
kertoo paljon tästä joukkueesta.
Heillä oli tehtävänä voittaa EM-kisat, mutta tehtävä meni paljon pidemmälle.
Sen tarkoituksena oli saada maa tuntemaan ylpeyttä.
11.30
8 H 30 MIN ALKUPOTKUUN
Vaikka ei olisi lippua, ajatus tulla tänne Wembleylle -
ja todistaa tätä ilmapiiriä ja tilaisuutta...
Ymmärrän, miksi tänne haluaa ilmapiirin takia. Nämä ovat kunnon juhlat.
Olin ensimmäisenä paikalla Brentin valtuustosta.
Päätin, että teen kävelylenkin niillä alueilla, joista vastaamme,
ja saan käsityksen siitä, miten asiat olivat ja mitä piti tehdä.
Wembley!
Junista ja metrosta tulevat ihmiset olivat vahvassa humalassa.
Alkoholia myyvillä liikkeillä oli juhlapäivä.
Tuo on jono Tescoon.
Valtava, eikö?
Englanti...
Juomia meni suuret määrät.
Peli alkaa vasta kahdeksalta illalla.
Älä vie minua kotiin
En halua mennä töihin
Haluan jäädä tänne Juomaan kaiken oluen
Älä vie minua kotiin
Jalkapallo-otteluun ei voi mennä ilman olutta.
Tai voi, mutta se ei tunnu yhtä hyvältä.
Juoksemiseen ei tarvita juoksukenkiä, mutta se auttaa.
Et tarvitse olutta pitääksesi hauskaa, mutta se auttaa.
Se tekee asioista mielenkiintoisempia.
Antakaa S! - S!
Antakaa K! - K!
Antakaa O! - O...
Disko!
Ihmiset olivat valmiit pitämään hauskaa.
Tämä oli tilaisuus olla osa jotain upeaa.
Korona oli teljennyt ihmiset häkkeihin, ja ihmiset halusivat eroon kahleista.
Älä vie minua kotiin
En halua mennä töihin
Liikkumiskiellon aikana -
olin sängyssäni kaiket päivät.
Se imi minusta elämänhalun pois.
Olin paljon masentuneena.
Olimme lukittuina koteihimme niin kauan.
Me olemme ihmisiä. Meidän on tarkoitus olla ulkona.
Totta kai se aiheuttaa masennusta.
Paine oli kasvanut ihmisissä. He olivat valmiita... vain villiintymään.
Harry Maguire!
Hän juo votkaa ja Jägeriä
Hänen päänsä on valtava!
Upea päivä, ei ole edes lippuja.
Tulimme nauttimaan. - Äiti luulee, että olen Goringissa.
Tulin Wembleylle ja se kannatti.
Jos jään kiinni... Anteeksi, äiti.
WEMBLEY WAY ON IHAN SEKAISIN
VÄKI VETÄÄ VEHKEET ESIIN
PARAS PENIS VOITTAKOON! ITALIALAINEN / ENGLANTILAINEN KULTTUURI
Olet Wembley Wayn ulkopuolella kavereittesi kanssa.
Juot tuntikausia auringonpaisteessa ennen historiallista finaalia,
ja kaikki sanoivat:
"Kiitos, täältä tullaan kellot soiden."
EN TIENNYT ETTÄ SOIHDUT OVAT TAAS "IN"
MAJAKASSA ON VALO
RAKETTIMIES NÄYTTÄÄ ERILAISELTA
HÄN ON DYNAMIITTIA!
Yksi, kaksi, kolme, neljä! Harry Maguire
Ihmiset riehuivat.
"Pannaan päät sekaisin."
Jalkapallo tulee kotiin.
Englanti on pärjännyt hyvin tähän asti.
Kaikki johtaa Gareth Southgateen.
Englannin joukkueessa on laatupelaajia.
Heistä pitää saada paras irti.
Hän tekee ison päätöksen tänään.
Onko takana kolme vai yhä neljä? Meidän on luotettava häneen.
ITÄ-LONTOO
Päivän pari ekaa tuntia ajatukseni harhailivat.
"Saan katsoa Englannin pelaavan ison turnauksen finaalissa."
"Voitammeko vai päästämmekö sen käsistämme?"
Varhaisin muistoni on, kun näin Michael Owenin tekevän maalin -
ja kuulen isäni vieressäni sanovan: "Syötä. Mitä sinä teet?"
Michael Owen juoksee Argentiinan puolustuksen läpi.
Michael Owen tekee maalin!
Isäni oli sekoamassa, siskoni myös.
Äitini huusi keittiöstä: "Älkää seisoko sohvalla."
Sen jälkeen talon edessä on ollut Englannin lippu, joka turnauksessa.
Jotkut ei-valkoiset ovat pihallamme ajatelleet:
"Äärioikeistoa", mutta perhe on aasialainen.
Mitä vanhemmaksi olen tullut, olen tottunut siihen,
etten joidenkin mielestä ole englantilainen.
Monille se tarkoittaa valkoista. Ellen ole englantilainen, miksi kannatan Englantia?
Synnyin Midlandsissa. Miksen kannattaisi Englantia?
Mutta kun kyse oli siitä joukkueesta, niistä taustoista -
ja sen ryhmän yhteenkuuluvuudesta,
tuntui, että se yhdisti Englannin.
Olen innoissani, kun pääsen Wembleylle -
olemaan osa sitä.
11.45
8 H 15 MIN ALOITUSPOTKUUN
Olimme Wembley Wayn estetolpilla laulamassa, hoilaamassa ja muuta.
Näin bussin, ja eka ajatukseni oli:
"On minun aikani loistaa."
Kaikki kannustivat minua: "Nouse sinne."
Ihmiset heittivät juomia, ja otin niitä kiinni.
Kaikki hurrasivat, kun join. Ellen saanut kiinni, he...
NYT TAPAHTUU TÄLLAISTA
Moni kuvasi minua, ja tunsin itseni sankariksi.
"Onpa ihana tunne."
Seotaan
Hetken päästä ihmisiä alkoi nousta bussin katolle.
Ajattelin: "Tulen pois."
"Minulla oli hauskaa, on muiden vuoro. Mutta minä aloitin sen."
Se tulee kotiin!
Kaikki sanovat: "Hymyilet aina."
Vastaan: "Pitää olla onnellinen. Täytyy pitää hauskaa."
"Ikinä ei tiedä, mitä tapahtuu."
Englanti kuolemaan asti
Ihan varmasti olen
Minä ja ryhmäni olemme mukana kentällä.
Asiamme on väkijoukon sisällä.
Yleisön turvallisuus sekä stadionilla -
että ulkona ennen peliä -
on kaikkein tärkeintä.
Olin Olympic Waylla.
Kaikki tämä karkaa käsistä.
Tämä ei ole kivaa sinulle.
Harry Maguire
Hänen päänsä on valtava!
Siellä on jo vahvasti päihtyneitä.
Huumeita käytetään hallitsemattomasti.
Jos käytös on mielestämme huonoa nyt,
se etenee vain yhteen suuntaan.
14.15
5 H 45 MIN ALOITUSPOTKUUN
En halua mennä töihin
Haluan jäädä tänne Juomaan kaiken oluen
Älä vie minua kotiin
Lopputulos? Kuka tekee viimeisen maalin?
Lopputulosko? Jos...
Jos vielä törmäät ystäviini noin,
kuristan sinut palalla spagettia.
Vuotaako nenä verta?
Siltä näyttää.
VOITTO TAI HÄVIÖ, ON HYVÄ PÄIVÄ KAUPATA KOKAA
FANIT PESIVÄT HAMPAANSA KOKALLA!
Verilöyly, eikö?
Tölkkejä ja jalkapalloja. Tarkoitan...
Tätä on jatkunut jo aikoja. En ole koskaan nähnyt mitään tällaista,
mutta me emme ole nähneet Englantia finaalissa.
Täällä ollaan cupin finaalissa, mestaruussarjafinaalissa, missä vain...
Siitä oli tulossa oikea verilöyly ja kaaos.
Pullot ja tölkit putoavat ympäriinsä.
Täysiä olutpulloja, tyhjiä olutpulloja.
Ihmiset eivät selvästikään tiedä,
minne pullot voivat laskeutua ja mitä vahinkoa voi syntyä.
SITÄ TAPAHTUU KAIKKIALLA
Meidän piti perustaa improvisoitu lääkäriasema -
Brent Civic Centren ulkopuolelle.
Minulla on eläviä muistoja lasivammoista. Siellä oli verta ja siteitä,
ja ihmisille yritettiin antaa heidän tarvitsemaansa hoitoa.
Se muistutti vähän sota-aluetta.
Olen valvomossa.
Näimme fanit selvästi päihtyneinä,
vaarantamassa oman henkensä.
Poliisin läsnäolo oli silloin rajallinen.
Tarvitsimme tukea ja väliintuloa.
Tämä on ottelu, johon toivoimme Englannin osallistuvan.
Se jää kokonaan paljon vakavampien asioiden varjoon.
Seison siinä ja mietin: "Missä poliisi on?"
Siellä oli poliisi, mutta se oli paikallispoliisi.
Pääryhmän oli määrä saapua kello kolmelta.
Se oli suunnitelmana.
Tuntui siltä, että finaalipäivän paine -
poliisiin liittyen oli Lontoon keskustassa.
Sitä oli nähty turnauksen aikana.
Poliisi siis keskittyi ja sijoittui Lontoon keskustaan.
Mutta tosiasia finaalipäivänä oli, että painetta alkoi ilmetä Wembleyn alueella.
Suuri pelko oli, että liputtomat fanit,
jotka aiheuttivat ongelmia, olivat stadionin kynnyksellä,
ja väkeä tuli lisää, joten tarvitsimme poliisin tukea paljon nopeammin.
Tulimme Wembleylle ja lähdemme junasta.
Ja asema on aivan täynnä. Tupaten täynnä.
Yksi, kaksi, kolme, neljä!
Harry Maguire!
Emme nähneet muita italialaisia. Tuntui, että olimme ihan alakynnessä.
Tunge kierrepasta perseeseesi
Silloin tunsin ensimmäistä kertaa olevani vaarassa.
Kun tulin itse Wembley Parkista,
näky oli kuin tuhon jäljiltä.
Oli hajonneita liikennevaloja, katuvaloja, puita...
Aivan kuin pommi olisi räjähtänyt.
Kaikkialla oli pirstaleita.
Olen käynyt Wembleyllä monta kertaa,
ja se oli kuin... Ihan kuin olisi ollut Maailmojen sodassa. Niin kuvailen sitä.
Tulin portaita ylös ja mietin: "Onko tämä Wembley?"
"Tältä ei näytä normaaleina pelipäivinä.
Mitä tapahtuu? Kaikilla ei voi olla lippuja."
Peliin on tulossa paljon faneja.
Miten he selviävät ihmismassan läpi?
Poliisi sai viestimme, että tarvitsemme heidän tukeaan.
He pystyivät tuomaan joukot paikalle ennen kello kolmea.
Vaikeutemme oli se, että paljon ongelmia ja huonoa käytöstä -
oli jo ehtinyt ilmaantua.
Väkeä oli tiheästi pienellä alueella,
joka oli täysin sekaisin.
Kaikki halusivat, että stadion avautuisi ja että paine hellittäisi,
kun väki menisi stadionille.
Itse turnaus vaati ulkokehän.
Tarkastuspisteitä piti hoitaa.
Väki ei voinut vain kävellä portaita ylös ja esittää lippuaan kääntöporteissa.
Kello 16.30 turva-alue avattiin,
ja ihmisten sallittiin tulla läpi.
Pääsimme ensimmäiseen tarkastukseen Olympic Steps -portaiden alaosassa.
Edessäni oleva henkilö pääsi läpi.
Muistan hänen ilmeensä, kun hän pääsi läpi.
Hän juhli.
Hän puhui ystävilleen. "En voi uskoa, että pääsin läpi."
Hän näytti, että oli päässyt läpi väärennetyllä lipulla.
Liputtomien fanien määrä tarkoitti,
ettei järjestyksenvalvojilla ja vartijoilla ollut mitään mahdollisuutta.
TARVITAAN YKSI LIPPU
Ajattelin vain: "En jätä tätä väliin."
Ajattelin vain, että kuljen Wembley Wayn vasenta puolta -
ja kysyn kaikilta: "Myykö joku lippuja?"
Ja sanani kuuluivat kuuroille korville.
Olen tullut tänne asti.
Olen valmis maksamaan 2 500 puntaa päästäkseni katsomaan peliä.
Ja itse asiassa voisin päätyä paikkaan, josta en näkisi peliä.
Yhtäkkiä -
alan nähdä pulloja ja tölkkejä, joita heitetään meitä kohti.
Ensimmäinen, joka lensi, oli ehkä yksittäistapaus.
Sitten aloimme huomata lisää.
Minä ja Maya olimme englantilaisfanien saartamia -
kuin olisimme hyökkäyksen kohteena. Meille näytettiin keskisormea.
He olivat aggressiivisia ja väkivaltaisia. Ainoa ajatukseni oli suojella tytärtäni.
Sitten näimme joukon italialaisia.
He alkoivat heti huutaa meille.
"Mitä te teette? Tulkaa mukaamme! Älkää jääkö yksin."
He näkivät tyttäreni ja ympäröivät hänet.
Laitoin repun hänen kasvojensa eteen ja pään päälle.
Sitten lähdimme kävelemään yhdessä.
Ja Maya käveli pää alaspäin hänelle luomassamme suojassa.
Sillä hetkellä ajattelin,
että ehkä olin vähän naiivi tai tyhmä vanhempana,
kun toin tyttäreni tähän otteluun.
Poliisit piirittivät meidät heti nähtyään meidät.
Siitä eteenpäin meitä saatetaan.
Olin appiukkoni kanssa, joka on noin 70.
Hän on hyvässä kunnossa, mutta hän on 70-vuotias.
Ja se oli...
Pääsimme kulman ympäri portaille ja ajattelin: "Vau.
Miten ihmeessä selviämme tästä ihmismerestä?"
Wembley Waylla oli tuhansia liputtomia kannattajia.
Vartijoita tai järjestyksenvalvojia ei ole tarpeeksi.
Poliiseja ei ole tarpeeksi.
Ja he ovat avaamassa kääntöportit.
Wembley Waylla ilman lippuja olevat tietävät,
että stadionilla on 23 000 tyhjää paikkaa koronarajoitusten takia.
Kun kaiken sen yhdistää, se on kuin täydellinen myrsky.
16.59
17.00
Jos olisin stadionilla ja olisin järjestyksenvalvoja,
olisin aivan kauhuissani.
Kerroin ystävälleni, että olen töissä Wembleyllä. "Sinut hakataan."
Sanoin: "Okei, selvä." Kaikki sanoivat samaa.
"Jos Englanti häviää finaalin, olet kuollut."
Sanoin: "Selvä. Olen silti siellä töissä."
Katsoin Olympic Way -katua.
Käsitin, että siellä on paljon faneja,
jotka haluavat sisään ilman lippua.
Olimme alakynnessä.
Oli Englannin jalkapallon suurin päivä. Kun fanit,
jotka eivät ehkä näe enää tällaista,
haluavat olla paikalla, täytyy olla erityisen varovainen.
ODOTAHAN VAIN, SE TULEE KOTIIN!
SANKARINI
Oli tunteellista lähteä St George's Parkista -
viimeistä kertaa ennen finaalia.
Kannustus oli täydellistä rakkautta ja tukea niille pojille.
Se oli mukava nähdä, koska he olivat -
antaneet meille iloa viikosta toiseen.
Sitten oli meidän aikamme näyttää, miten paljon heitä arvostettiin.
Ihoni meni kananlihalle.
Vau. Tapahtuiko se juuri?
Onnistuin löytämään järjestyksenvalvojan ja sanoin: "Appiukkoni on 70."
"Olen huolissani hänestä. Meillä on liput.
Voitteko päästää meidät sisään?"
Ja onneksi hän vei meidät läpi.
Sieltä nousimme kääntöportille.
Juuri kun aloin skannata puhelintani,
päätin tarkistaa, että hän on takanani.
Käännyn, mutta hän ei ollut siellä.
Takanani oli nuori, ehkä parikymppinen poika Englannin paita päällä.
Kysyin: "Mitä sinä teet?" Hän sanoi: "Annan sinulle 20 puntaa."
Sanoin: "Appeni on takanasi. Hänen pitää seurata minua."
Sanoin: "Siirry."
Enkä ole väkivaltainen. En ole koskaan aloittanut tappelua.
Lopulta piti kääntyä ja uhkailla häntä. Sanoin: "Painu helvettiin."
Jalkapallossa moni syöksyy stadionille.
Heillä ei ole lippuja.
Yleensä ei joudu kulkemaan tällaisten pisteiden kautta -
päästäkseen stadionille. Voi syöksyä.
Katson, mitä ympärillä on.
Tuumin, että jos teen sen oikeaan aikaan, pääsisin kentälle.
SUURI WEMBLEY-HYÖKKÄYS ON ALKANUT
WEMBLEYN HYÖKKÄYSRYHMÄ. KUKA HALUAA MUKAAN?
Rooney!
Olin kävellyt kulman ympäri ja kuulin huutoja: "Rooney!"
Mietin: "Mitä tapahtuu?"
Rooney!
Sain videon Rooneysta.
Hän on United-pelaaja ja minä United-fani.
Mietin: "Mistä hän tuli?"
Jos siellä on VIP-sisäänkäynti tai pelaajien sisäänkäynti.
En tiennyt, mutta ajattelin vain:
"Mitä siellä on, mistä hän juuri tuli?"
Kävelin kujaa pitkin, ja se avautui isoksi aukioksi. Minun vasemmalla puolellani -
oli isot askelmat, jotka nousivat kohti kenttää.
17.21
Kun pääsin huipulle, siellä oli väkeä,
joka huusi: "Olemmeko valmiita?"
Tiesin, mitä he tekevät.
Olen valvomossa. Katson monitoreja.
Yksi kollegani huutaa yhtäkkiä:
"Spanish Steps! Se on auki."
Käännyin sinne, mihin hän katseli,
ja näen väkijoukon tunkeutuvan läpi.
Epäsosiaalisesta, holtittomasta käytöksestä on pieni askel väkivaltaan.
Voi helvetti.
Voi taivas!
Olin heilauttanut itseni keskelle ryhmää.
Edessämme oli ihmisiä, joiden päälle astuttiin,
ja ajattelin: "Jeesus." Astuin jonkun yli -
ja kaaduin eteenpäin, ja pyörähdin heidän ylitseen.
Sillä tavalla en laskenut painoa suoraan kenenkään päälle.
Ymmärrätkö? Yritin tehdä sen helpoimmin, mahdollisimman pehmeästi.
En ollut tietoinen ympäristöstäni,
väkivallasta tai muusta, koska olin keskittynyt omaan tehtävääni.
Siinä kaikki. Se oli täyttä epätoivoa,
etten jäisi pelistä paitsi.
Näen järjestyksenvalvojan maassa. Heitä oli kaadettu maahan.
Katson ja toivon, että he nousevat ylös eivätkä jää maahan.
Ja huomaan, että yksi on jo ollut maassa pidempään.
Kuulen, että ryhmäni kutsuu jo lääkintämiehiä alueelle.
Se tarttuu. Hengitys salpautuu, kun sitä katsoo ja ajattelee:
"Mitä tapahtuu?"
Kun pääsin maassa olevien yli ja nousin ylös,
kävelin pois rauhallisesti. Osa läpi päässeistä lähti juoksemaan.
"Pääsin sisälle." He sprinttaavat.
Se kertoo, että joku on päässyt sisään ja juoksee karkuun.
Minä puolestani kävelin rauhassa eteenpäin.
Ja ajattelin: "Voi taivas. Olen kentällä nyt."
He tulivat lippujen tarkastuspisteen läpi Spanish Steps -alueella.
Liputtomat fanit olivat nyt ulkohallissa.
He kiertävät ja etsivät heikkouksia.
Päätämme siis lukita kääntöportit.
17.30
Emme ole koskaan lukinneet kääntöportteja. Sitä ei ole tarvinnut tehdä.
Mutta näin jotain, mitä en ole ennen nähnyt.
Meidän on nyt lukittava paikat.
Kaikkien pitää ymmärtää, mikä uusi uhka ulkona on.
Oletin, että stadionilla oli täytynyt tapahtua jotain pahaa.
Kaikki alkaa kasautua. Ihmiset haluavat sisään. Heillä on liput.
Olen siellä, ja meille huudellaan.
Alkavat olla aggressiivisia. "Miksette huomioi meitä?"
"Kuulkaa, emme voi tehdä asialle mitään."
"Stadion on lukittu. En voi päästää teitä sisään."
"Minulla ei ole avainta oveen."
"Sinä vedätät. Hakkaan sinut, kun pääsen sinne.
Onko tämä sinusta hauskaa, mutiainen?"
Minua on kutsuttu monilla nimillä. Olen kohdannut rasismia.
Se on järkyttävää.
Tässä työssä ei voi olla liian tunteellinen
Jos heikkous näkyy, he käyttävät sinua hyväkseen.
Kun kävelin stadionin eteläpuolella,
muserrus oli aika paha.
Fanit olivat stadionin seinän ja ulkoseinän välissä.
Lukituksen takia varmaankin tuhat fania tai enemmän -
seisoi tiukassa jonossa päästäkseen sisään.
Ja joutui muserretuksi -
pääosin isojen miesten keskellä.
Olen vain 152-senttinen, ja se tuntui tosi pelottavalta.
Tämä voi päättyä vakavasti.
Toivoin vain, ettei keneenkään satu.
Ihmisiä on nyt valtavasti, ja he haluavat päästä stadionille.
Yritämme välttää väen musertumista,
kun väkijoukkojen tiheys ahtaissa tiloissa muuttuu -
liian suureksi,
ja vakavia vammoja voi syntyä.
Enemmistön turvallisuuden vuoksi päätämme avata kääntöportit.
AKTIVOI KÄÄNTÖPORTIT
17.47
Olen iloinen, että pääsimme vihdoin porteille.
Kyltti muuttuu punaiseksi ja piippaa, eikä portti aukea.
Kysyn: "Mistä on kyse?"
Eräs järjestyksenvalvoja tulee nopeasti tarkistamaan liput.
Hän sanoo: "Olet väärällä alueella."
"Mutta olen italialainen. Miten on mahdollista, että olen saanut lipun -
englantilaisten fanien joukkoon?"
Hän sanoi: "En voi tehdä mitään."
Meitä heiteltiin jo nyt oluttölkeillä.
Minulla on lapsi. Se ei ole turvallista.
Rukoilin järjestyksenvalvojalta: "Pyydän." Hän sanoi: "Herra, lippunne on sinne."
Heti kun lähdemme jonosta,
olemme ainoat italialaiset Wembley Stadiumin ulkopuolella.
Sillä hetkellä tajusin sen. "Voihan paska."
18.00
Olin Club Wembleyn sisäänkäynnillä, stadionin laidalla -
valvomassa UEFA-vieraiden saapumista.
Siellä oli jo melkoinen jono ihmisiä, jotka halusivat tulla sisään.
Club Wembley oli ihan tukossa. Se oli kuin jotain muuta.
Muistan puhuneeni isälle, joka oli siellä kaksostyttöjensä kanssa.
Se oli heidän ensimmäinen pelinsä.
Arvostin hänen innostustaan, koska me olimme samanlaisia.
Hänellä oli perhepäivä, ja minä olin siellä kavereiden kanssa.
Mutta siitä hetkestä lähtien se oli pelkkää verilöylyä.
PLANEETAN HELPOIN KENTTÄ, JOLLE MURTAUTUA.
ELÄMÄNNE ENSIMMÄINEN FINAALI. TEHKÄÄ KAIKKENNE!
Olin melko lähellä aitaa.
Ehkä 30 tai 40 ihmistä heilutti aitaa -
ja yritti sitten työntää sitä.
Se antaa periksi. Vai antaako?
Voi helvetti!
He saivat sen kaadettua. - Voi ei!
Voi hyvänen aika.
Hitto.
Sitten tuli lumivyöryllinen ihmisiä.
Jonottavat ihmiset olivat huolissaan ja peloissaan.
Isä oli siellä kahden tyttärensä kanssa. Hän suojeli heitä heitetyiltä pulloilta.
Tuhannet kurittomat ihmiset menivät vain sisään.
Meidän piti pysyä jonossa, kun ympärillämme oli kaaosta ja verilöylyä.
Hevoset eivät voi edes tehdä mitään.
Hyökkää heitä kohti.
Joo.
Juoskaa kohti. He siirtyvät pian.
Yritin auttaa parhaani mukaan.
Minä ja kollegani yritimme nostaa aidan.
Sitten aita kaatuu tänne, ja vedämme sen ylös.
Sitten se kaatuu tuonne.
Nostelimme ja paikkailimme sitä 45 minuuttia.
Tilannetta eivät hallinneet vartijat tai poliisit, vaan liputtomat fanit.
"Miten tämä ratkaistaan? Milloin he lopettavat?"
"Milloin poliisi ottaa tilanteen haltuun? Saammeko tehdä sen, minkä takia tulimme?"
Eli katsoa joukkueemme voittavan.
Monet nousivat Olympic Stepsejä.
Kävelin kaverieni kanssa portaita ylös -
ja kävelimme stadionilla.
Sitten näimme, että monet ryntäsivät alueelle.
Jotkut menivät sinne ihan ajattelematta.
Mutta johtuen siitä ilmapiiristä -
ja adrenaliinista,
he menivät sinne tajuamatta sitä.
He tekivät sen adrenaliinin takia.
Mutta itseään voi hillitä. Ehkä se meni vähän liian pitkälle.
Kääntöporttien edessä, kentän ulkopuolella,
jokaisella sisäänkäynnillä oli yksi tai kaksi järjestyksenvalvojaa.
Ja sitten kentällä -
kääntöportin takana oli toinen.
Jokaisessa oli siis kaksi tai kolme järjestyksenvalvojaa.
Mutta koska niin monet yrittivät livahtaa sisään,
aina silloin tällöin vartijat juoksivat auttamaan ystäviään.
Jäi aina lyhyt hetki, kun yhdellä linjalla ei ollut vartijoita.
Nappasin miestä t-paidasta ja sanoin: "Tulen mukaasi."
Menin hänen taakseen. Olin stadionilla.
Vartija palasi. Hän nappasi sen, jonka kanssa olin mennyt sisään.
Kävelin hänen ympäri ja tyynesti pois.
Rukoilen mielessäni. Joka askeleellani rukoilin.
Ja pääsen kauemmas hänestä.
Adrenaliini virtaa kehossasi.
Se oli silkkaa innostusta ja onnea.
Olen siellä ja ajattelen vain: "Voi taivas."
"Minä tein sen, enkä ole käyttänyt penniäkään." Hykertelin.
Mitä meidän pitää tehdä ollaksemme parempia kuin Italia?
Minusta asia on näin. Annan aina joukkueilleni tarkistuslistan.
Mitä pitää tehdä voittaakseen turnauksen?
Puhdas peli. Turnauksessa tarvitaan pari kolme sellaista.
Ennen turnausta sanoin: "Harry Kanen pitää pelata hienosti, jotta menestymme."
Ja viimeinen tarkistuslistallani on asia, joka voi toteutua tänä iltana,
pitää voittaa rangaistuspotkukilpailu. Toivomme, ettei mennä sinne asti.
Toivomme Englannille voittoa 90 minuutissa.
Olen valvomossa ja kuulen sanan, joka toistuu päässäni kuukausien ajan.
Se on: "Läpi."
18.29
Näen monitoreissa väkivirran tulevan läpi.
Jalkapallo tulee kotiin!
En ole eläissäni nähnyt mitään sellaista.
Zombijoukko juoksee sisään, kaatuu ja tallaa ihmisiä alleen.
Se oli hulluutta.
Paskiainen!
Lipulla sisälle päässeiden ja liputtomien välille syntyy konflikti.
Syntyy käsirysyä ja tappeluita.
Painu vittuun!
Suoraan naamaan!
Hoitakaa saatana hommanne!
Jos olisin heittäytynyt ihmisten eteen,
en luultavasti istuisi tässä tänään.
Juoksin sivulle ja sain käteni ovea vasten.
Yritin työntää sitä sivulta. Ja minä vain työnsin.
En saanut sitä kiinni, mutta yhtäkkiä, en tiedä miten, mutta ovi meni kiinni.
Menimme paikoillemme, ja silloin näin...
Ja kun puhun "parvesta",
tarkoitan ihmisparvea, joka tulee läpi -
sisäänkäynnistä, josta me olimme tulleet, ja juoksee stadionin toiselle puolelle -
Istuinrivien läpi sinne, missä me olimme.
Ja ihmisiä tuli koko ajan, lakkaamatta.
Ajattelin: "Kunhan kukaan ei ota paikkaani."
Kun lähdimme hakemaan juomia, paikkamme menivät.
Sanoin: "Maksoin 500 puntaa paikasta. Haluan istua siinä."
Hän kysyi: "Oliko sinulla lippu?"
Sanoin: "Joo, on lippu." Hän kääntyi kaverinsa puoleen:
"Nämä maksoivat lipuistaan." He alkoivat nauraa.
He kertoivat, että heitä oli tullut 10 - 12 henkeä pikkubussilla -
tarkoituksenaan murtautua sisään, ja kaikki onnistuivat.
19.52
8 MIN ALOITUSPOTKUUN
Stadionilla oli nyt heitä paljon, ja he olivat hajaantuneet kaikkialle.
Nyt oli tärkeää, ettei paneudu siihen, vaan piti hyväksyä, että he voittivat.
Mutta näemme, että stadionin ympärillä on yhä paljon ihmisiä,
mutta etenkin Olympic Stepsin juurella.
Uhka on tiedossa. Kääntöporttien ei tarvitse olla auki,
joten alamme lukita niitä.
19.55
Vain myöhästyneet päästetään sisään. Meillä on järjestelmä sille. Suljetaan.
Kansallislaulu soi,
ja ihokarvat... Se on klisee, mutta...
Sitä tunnetta on vaikea kuvailla,
mutta olen todella innoissani.
Tämä on hymni, joka on kuultu monesti,
mutta ei tällaisella näyttämöllä.
Ne tyypit siellä laulavat kansallislauluani,
teidän kansallislauluanne, ja he yrittävät voittaa -
suurturnauksen maallemme.
Kun kansallislaulu soi, ulkona on 6 000 ihmistä.
He ovat päättäneet, että tämä on aloituspotku.
Suuri joukko ryntää portaita pitkin kohti stadionia.
Poliisit nostavat pamppunsa ja kävelevät eteenpäin määrätietoisesti.
Poliisit ovat mellakkavarusteissa, ja he tekevät aikeensa selviksi.
Pysyykö joukko aloillaan? Pysyykö väkijoukko poissa?
Tiedämme vuoden -66 sankarit,
mutta tämä on eri aika.
Tämä on Gareth Southgaten joukkue. He ovat luomaisillaan omaa historiaansa.
Koko maa on yhtenäinen.
Mutta Italia tarjoaa Englannille tähän asti vaikeimman testin.
Mancinin joukkue ei ole hävinnyt peliä kolmeen vuoteen.
20.00 ALOITUSPOTKU
Italia potkaisee aloituspotkun, ja EM 2020 -finaali on käynnissä.
Peli alkoi. Tästä oli kyse.
Muistan, että pallo tuli Luke Shaw'lle.
Luke Shaw tulee!
Elämä ei olisi voinut olla parempaa.
Olin ystävieni seurassa. Me vain hypimme.
Kaikki putosivat maahan nauraen. Se oli hurjaa.
Se oli liian hyvää ollakseen totta. Mutta se oli.
Olin siellä, se tapahtui ja se oli mahtavaa.
Se oli pahin mahdollinen alku.
En uskonut, että Italia päästää maalin näin aikaisin.
Mutta se on vasta alku. Mitä tahansa voi tapahtua.
Forza Italia.
Chiesa etenee.
Ja hän ampuu. Pickfordilla ei ollut saumaa.
Todellisuus iski kaikkiin: "Emme ole voittaneet tätä peliä."
Stadionin ilmapiiri muuttui, ja siitä tuli paljon jännittyneempi.
Tuntui, että italialaiset alkoivat hallita peliä.
Muistan olleeni helpottunut, kun pilli soi.
Koska näytti siltä, että Italia tekisi maalin.
Kaikilla valvomon monitoreilla oli valtava määrä ihmisiä -
poliisin linjaa vastaan.
"Miksi tämä tapahtuu?"
Aina kun katsoimme ja puhuimme poliisille,
he sanoivat: "Yhä sama tilanne. Eivät liiku."
"Lähtekää nyt vain."
...isolla ruudulla näkyy kohokohtia.
Tauolla Maya istui hieman kyyryssä tuolillaan.
"Maya, mennään. Yritetään mennä italialaisten fanien luokse."
Siellä oli mies. Hän näytti todella tärkeältä.
Sanoin: "Olemme italialaisia. Meidän päällemme heitetään olutta."
"Emme nauti ottelusta. Haluaisimme olla italialaisten kanssa."
Hän sanoi: "Seuratkaa minua."
Seuraamme häntä.
Hän avaa viimeisen oven, ja näemme kentän taas.
Olimme kotona. Olimme niin onnellisia.
ITALIA 0 - 1 ENGLANTI
Toinen puoliaika oli Italian näytöstä puolustuspelaamisesta.
Tulee tunne: "Tämä ei ole mukavaa."
Tiedän, että johdamme, mutta menetimme pelin hallinnan.
Pallo tulee yli. Englannilla on vaaran paikka.
Ja Bonucci tekee maalin!
Italia 1, Englanti 1.
Voimmeko nyt voittaa? - Toivotaan parasta.
Forza, Maya!
Italia!
Ei ole paljon pahempaa tunnetta kuin vastustajajoukkueen maali Wembleyllä.
Melu vain ympäröi sinua. Sitä ei pääse pakoon.
Annoimme Italialle maalin.
Tunnelma on lamaantunut. Yhtäkkiä olemme haavoittuvaisia.
Paineet kasvavat.
Koska se on nyt niin lähellä,
ja lipsahdus tai huono syöttö voivat merkitä loppua.
Pelataan EM-finaalin jatko-ottelua.
Italia hyökkää.
Pallo tulee takaisin! Mutta menee leveäksi.
Jatko-ottelun toisella puoliskolla Italia dominoi,
mutta ei tee maalia.
Sekunteja ennen loppuvihellystä Southgate tekee viimeiset vaihdot.
Hän päästää kentälle Rashfordin ja Sanchon.
Luultavasti vain rangaistuspotkuja varten.
Se tuntui suurelta päätökseltä.
He ovat varmasti olleet huikeita treeneissä -
rangaistuspotkuissa, koska he ovat nuoria.
Erotuomari viheltää ja on rangaistuspotkujen aika.
Miksi täällä tapellaan?
He eivät päästä meitä läpi. - Ei pitäisi päästäkään läpi.
Mikä tässä on ongelmana?
Katson väkeä ulkopuolella. Jos Englanti voittaa, he haluavat sisälle.
He haluavat nähdä Englannin nostavan pokaalin.
He eivät pääse sisään, koska kaikki on lukossa.
Minulla on nyt valtava ongelma. Huolehdin 67 000 ihmisen turvallisuudesta.
67 000 ihmisen turvallisuuden vuoksi -
minun pitää avata poistumisovet ennen pelin loppua.
Mutta viivan takana on 6 000 ihmistä.
Jos he näkevät, että ovet avautuvat ja kuulevat, kun Englanti voitti...
Tulevatko he sisään?
He eivät ole Englannin tai jalkapallon faneja. En tiedä, mitä.
Se on vain ihmisjoukko, joka haluaa sisään.
Mitä voisi tapahtua, jos Englanti voittaa?
Turvallisin lopputulos on Englannin häviäminen.
Miten hermot kestävät?
Englanti joutuu jälleen rangaistuspotkukilpailuun.
Sanotaan, että rankkarit ovat arpapeliä. Se on hölynpölyä.
Se on taitavaa taidetta -
korkeapaineisessa ympäristössä, jota ei voi edes kuvitella.
RANGAISTUSPOTKUT ITALIA 1 - 0 ENGLANTI
Jos ampuu rankkarin, pitää olla munaa.
Mitä tahansa voi tapahtua. Ihmiset murtuvat paineen alla.
Varsinkin kotiyleisön edessä ja finaalissa.
Keskirajalta rangaistusalueelle on pitkä kävelymatka.
Jumala, en välitä siitä, kuka tekee maalin, kuka ei.
En välitä, kuka sankari on. Rukoilen, että voitamme.
Maali. 1 - 1.
RANGAISTUSPOTKUT ITALIA 1 - 1 ENGLANTI
Torjunta.
Englannilla on yliote.
ITALIA 1 - 2 ENGLANTI
Bonucci seuraavaksi.
Tilanne on 2 - 2.
Paikalle astuu...
Marcus Rashford.
Marcus Rashford Englannille.
Hän ampuu tolppaan!
Yhtäkkiä päät ovat käsissä.
RANGAISTUSPOTKUT ITALIA 2 - 2 ENGLANTI
Englannin pitää tehdä maaleja päästäkseen tasoihin.
Jadon Sancho.
Englanti on tappion partaalla.
Tarvitsen sinua. Pickford, sinun pitää torjua.
Hän onnistuu!
Siinä on uutta energiaa.
Taas voi uskoa enemmän.
Meille on annettu pelastusköysi, joten meidän pitää vain tehdä tämä maali.
Ja sitten peli alkaa taas.
Bukayo Saka astuu esiin.
"Älä epäonnistu.
Älä siksi, jotta voimme voittaa, vaan itsesi vuoksi."
Bukayo Saka -
19-vuotiaana -
pitää kansakunnan unelmaa elossa.
Vuoden 2020 EM-kisojen voittaja:
Italia.
Gareth Southgate kävelee Sakan luokse.
Saka tarvitsee häntä.
Emme halunneet sellaista loppua.
Pelin lopussa alkoi sataa.
Siinä vaiheessa se ryhmä vain kääntyi ympäri.
Ihan kuin heillä olisi ollut sama viesti.
He kaikki kääntyivät ja alkoivat kävellä pois.
Tuntuu kamalalta tuntea helpotusta.
Helpotus on väärin, mutta sitä me koimme.
Tuntui kuin koko maailma olisi romahtanut.
Kaikesta siitä uskosta -
ja finaaliin pääsemisen jännityksestä -
kun kaikki ovat yhdessä...
Se kaikki katoaa.
Ihmisten mieliala muuttui -
pöhinästä pettymykseen.
Olen siellä aasialaisena.
Kolme mustaa, jotka epäonnistuivat rangaistuspotkussa...
Tiesin, että he saisivat tuntea sen. Tiesin sen.
N**** EPÄONNISTUVAT.
Lahjakkaiden, mustien, englantilais- pelaajien rasistista hyväksikäyttöä.
ÄLKÄÄ PALATKO PELIIN.
Jos menee hyvin ja kaikki on positiivista, sitten olet yksi meistä,
ja heti kun sössit, et olekaan.
Ja taas se alkaa.
TULE OTTAMAAN BANAANISI
POIS MAASTANI.
Äitini viestitti minulle: "Kerro, kun pääsette turvallisesti kotiin."
P-sanaa käytettiin vapaasti,
ja niiden, jotka eivät ole kokeneet sellaista, on vaikea ymmärtää sitä.
Ei pidä katsoa ketään kasvoihin ja pitää vältellä kontakteja.
En halua törmätä vahingossa johonkuhun, joka kääntyy ja lyö minua kasvoihin.
Pelin lopussa halusin päästä ulos.
Mutta kuulin rasistisia lauluja.
Kun fanit tulevat ulos, he puhuvat:
"Musta sitä" ja "'n' tätä".
Panen hupun päähäni ja kävelen. Menen kotiin.
HAISTA PASKA, SANCHO
Eilisen pelin jälkeen Marcus Rashfordin seinämaalaus on pilattu.
Jalkapallo on taas laajemman yhteiskunnallisen ongelman keskipisteessä.
PASKAA ÄMPÄRISSÄ
Marcus Rashford on muuttanut käytäntöjä -
ja huolehtii köyhistä oloista tulevista lapsista.
Ja seinämaalaus, joka on tehty tukemaan häntä, on töhritty.
Sellainen saa esittämään kysymyksiä maasta, jossa asut.
Tuo on aivan kauheaa.
Aivan kauheaa.
Vau. Ja mitä hän on tehnyt yhteisön hyväksi?
Tiesimme sen tapahtuvan tänään. Se on kamalaa.
Marcus Rashford yritti -
auttaa Englantia voittamaan ja tuomaan meille iloa.
Yhtäkkiä hänestä on tullut konna, jota terrorisoidaan.
Se on törkeää.
Se tunne, mitä tunnen, ei liity jalkapalloon.
Kyse on silkasta rasismista, jota ei voi sivuuttaa.
Se on tarpeetonta.
Ihonvärillä ei ole väliä, osuuko rangaistuspotkusta vai ei.
"Mitä hyödyt tästä? Ryhdistäydy, kaveri. Kasva aikuiseksi."
Olin järkyttynyt,
että niin monet ihmiset olisivat niin avoimesti rasisteja.
Olen töissä Brentissä. Asun monirotuisessa yhteisössä,
enkä uskonut niin käyvän.
Se osoittaa, että voi elää kuplassa.
Ne ihmiset asuvat keskuudessamme.
Kuulostaa oudolta, mutta he tuhoavat yhteiskuntaamme -
ja vaikuttavat ihmisiin joka ikinen päivä.
Kysymys kuului:
"Mitä teemme asialle tässä vaiheessa?"
Toivottavasti pelaajat näkivät sen, että he saivat valtavasti tukea.
RASISTINEN ROSKAVÄKI ON HÄPEÄ
OLETTEKO FANEJA? - KUNNIOITTAKAA SAAVUTUSTA.
TOSI MAHTAVAA
HE OLIVAT LOISTAVIA.
OLKAA YLPEITÄ
OIKEAT FANIT OVAT TUKENANNE PÄÄT PYSTYYN
Kuvassa, jota jaettiin kaikkialle -
oli kolme rangaistuspotkuissa epäonnistunutta pelaajaa.
He ovat kuninkaita.
ONNEA! #RAKKAUS #ENGLANTI #KUNINKAAT
SANKARI
IHAILTU ROOLIMALLI
Tarvitsee vain katsoa sitä tapaa,
millä ihmiset kokoontuivat Rashfordin, Sanchon ja Sakan taakse.
He osoittivat yhteisöllisyyttä, yhtenäisyyttä ja merkityksellisyyttä.
Vastaus antoi toivoa. Totta kai.
LOPPU RASISMILLE!
Ihmiset tulivat osoittamaan rakkautensa ja tukensa. He näyttivät pojille,
joista ehkä tuntui, että heitä vihattiin, että asia oli kaikkea muuta.
Tuoreita uutisia.
Marcus Rashford on puhunut eilisen rangaistuspotkutappion jälkeen.
"Voin kritisoida suoritustani koko päivän,
mutta en ikinä pyydä anteeksi sitä, kuka olen ja mistä tulen."
"Tänään saamani viestit ovat olleet positiivisia,
ja kun näin reaktion, kyynelehdin."
RAKKAUS VOITTAA AINA
Vaikka se ehkä paransi haavan sillä hetkellä,
se ei...
se ei sammuttanut janoani.
Olen liian vanha uskomaan,
että Euroopan mestaruuden voittaminen -
olisi ollut taikajuomaa yhteiskunnan ongelmiin.
Se antoi meille hetken.
Se antoi meille aikaa kokoontua yhteen.
Mutta ongelmien ratkaisemisen kannalta se ei olisi onnistunut.
Mitä se kertoo meistä maana?
Se kertoo, että meillä on töitä luvassa asian käsittelemiseksi.
En halua enää ikinä kokea sitä, mitä koin sinä päivänä.
Totta puhuen en ole vieläkään selvinnyt siitä, koska se sattui.
Se sattui todella kovasti.
Näimme asioita, joita emme olleet ennen nähneet.
Seuraavana päivänä sitä ajattelee: "Miten kukaan ei kuollut?"
Oli suuri onni, ettei kuolonuhreja tullut -
minun mielestäni.
Se oli ennenkuulumatonta. Se oli inhottavaa.
Stadion hoiti sen uskomattoman hyvin todella vaikeissa olosuhteissa.
Kuvissa fanit murtavat esteet kentän ulkopuolella,
kun he rynnivät portaita ylös kohti stadionia.
Kun heräsin aamulla, ja panin Sky Sports Newsin päälle,
ja ihan totta,
ensimmäinen katkelma, jonka näin,
oli kuvaa faneista, joiden kanssa olin,
ja he aikoivat nostaa syytteitä ja katsoa valvontakameroiden nauhoja,
ja sydämeni painui vatsaani.
Mietin: "Mitä minä olen tehnyt?"
Häpeätkö tekoasi?
En häpeä tekoani.
Vuonna 2020 olimme kaikki lukittuina koteihimme.
Ei voinut mennä minnekään, vain vähän ulkoilemaan.
Ja koko ajan, kun teimme sitä, maamme johtajat juhlivat täällä.
Miten voin tuntea tehneeni jotain väärin?
Englanti voitti ensimmäisen palkintonsa sitten vuoden 1966.
En olisi jättänyt sitä väliin kenenkään vuoksi.
Uskon yhä, että Englanti ja englantilaiset -
ovat mukavia, avoimia ja suvaitsevaisia ihmisiä ja kulttuureja kohtaan.
Mutta sinä päivänä -
Englannista oli tulla vihollinen -
myös meille, johtuen tavasta, jolla fanit kohtelivat meitä.
Luulen usein, että he tekivät minulle palveluksen.
Kun Maya puhuu jostain Italiaan liittyvästä,
hän sanoo: "Mutta, isi, me italialaiset,
me italialaiset..."
Kun sanon, että se oli enemmän kuin jalkapalloa, minulle se oli sitä.
Ja se on Maya! Tämä on yllätys. Mitä...
Mitä toit? Lippumme siltä päivältä.
WEMBLEY HEINÄKUU -21 JALKAPALLO TULEE ROOMAAN!
Se tulee Roomaan.
Kun sain videon bussista,
Laitoin sen Facebookiin.
Silloin isäni kertoi minulle, että vuoden 1996 finaalissa,
hän pääsi pubin katolle Stanfordissa.
Kiipeily ja asioiden päälle nouseminen on verissä. Taidan tulla häneen.
Se oli hyvä keskustelu.
Näytän lapsilleni kuvia minusta bussin katolla.
Heidänkin lapsilleen varmaan. En muuttaisi mitään siitä päivästä.
Lukuun ottamatta tietysti häviämistä.
Ja taas mentiin.
Englanti aloittaa vuoden 2024 EM-karsintansa.
Tulisiko heistä lopultakin mestareita?
Menen taas joskus katsomaan Englannin peliä, koska joukkue ja valmentaja -
eivät ole tehneet minulle mitään.
Pallo menee Marcus Rashfordille. Rashford tekee maalin Englannille.
Jos Englanti isännöi suurturnausta ja pääsemme finaaliin Wembleylle,
käyttäisin kaikki säästöni lippuun.
Englanti suurturnauksessa. Uskon aina, että Englanti voi voittaa.
Saka.
Saka hakee hattutemppua!
Bukayo Sakalla on ottelupallo.
Vain 21-vuotias Bukayo Saka tekee uransa ensimmäisen hattutempun -
ja hän teki sen Englannille.
EM-TURNAUKSEN 2020 FINAALISSA 19 POLIISIA LOUKKAANTUI
86 IHMISTÄ PIDÄTETTIIN LONTOOSSA PELIIN LIITTYVÄSTÄ HÄIRIKÖINNISTÄ
RIIPPUMATTOMASSA RAPORTISSA KIITETTIIN JÄRJESTYKSENVALVOJIEN JA POLIISIN URHEUTTA
SEKÄ BRENTIN VALTUUSTOA, FA:TA JA WEMBLEYÄ -HYÖKKÄYKSEN ALLA
VUONNA 2022 ENGLANNIN NAISTEN JOUKKUE VOITTI WEMBLEYLLÄ EM-FINAALIN
MAAN ENSIMMÄISEN VOITTOPOKAALIN VUODEN 1966 JÄLKEEN
Tekstitys: Marko Pohjanrinne