Downloaded from YTS.MX
Švédsko v historii exportovalo hodně hudebníků,
od slavných kapel přes DJ až po popové zpěvačky.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Švédský popový umělec se ale celosvětově ještě neproslavil.
Jako malý jsem rád vystupoval.
Myslel jsem, že jsem Michael Jackson.
V dospívání to ale zmizelo.
O velkou část toho chlapečka jsem přišel.
PŘICHÁZÍ BENJAMIN INGROSSO PRVNÍ ČÁST
Benjamin Ingrosso se na cenách Grammy stal Umělcem roku.
Vítězem Písně roku...
Benjamin Ingrosso!
Díky, Švédsko!
Benjamin Ingrosso během turné po Švédsku nahrává písně
na své první mezinárodní album.
- Ahoj. - Ahoj, dobré ráno.
- Dobré ráno. Já jsem Victoria. - Benjamin. Těší mě. Vítejte.
- Jako umělec jste toho tolik dosáhl. - Jo.
- Je těžké ty ceny sledovat. - To je od vás milé.
Máte někdy pocit, že to nemůžete překonat?
Ne.
Ne, poslední roky jsem se mockrát chtěl štípnout.
A současně... Myslím, že pro mnoho lidí
jsem umělcem dlouho nebyl.
Dělám to ale od osmi nebo devíti let.
Ještě tolik toho mám před sebou.
A pořád mám sny.
Dokončili jsme první fázi a pak...
Jo.
Začneme jít za tím snem, co máš od pěti let.
Ano.
Začne to doopravdy.
Pojedeme do L. A. pracovat na konci alba,
čímž začneme druhou fázi.
Mým největším snem je vyvézt mé umění do zahraničí.
Mám cíl vyprodat Madison Square Garden.
Bojím se, že Švédsko bude řeči o snu považovat za aroganci.
Zvlášť když nahlas řeknete, že něco chcete.
Splnění toho snu věnuju veškerou svou energii, čas a síly.
Umím se potápět, ale musím si zakrýt uši.
Teď jsme v L. A.,
protože Benjamin má celý týden sezení,
během nichž má dokončit písně na nové album.
Spolupracuje s Davidem Stewartem a Jessicou Agombarovou.
To jsou dva autoři písní, kteří jsou v Billboardu.
Pořád jsou začátečníci, ale už mají slušnou historii.
Znám Benjamina od osmi let, jemu bylo šest.
Scházeli jsme se u něho, předstíral, že je Vanheden.
Pak jsme šli ke mně, máma uvařila carbonara, to neměl rád.
A často tančil u nás v předsíni před zrcadlem.
Myslím, že svět potřebuje skutečného umělce světové úrovně,
který dnes tak jako dřív neexistuje.
Mým cílem je, aby se Benjamin stal jedním z největších umělců.
Cokoliv menšího by bylo selhání.
Je tak horko, horko, horko...
- V pohodě. A ty? - Pásmová nemoc?
Ne, vůbec ne. Spal jsem deset hodin.
Benjamin! Benjamin!
Co říkají?
Benjamin, ale švédsky. Jo. Šílené, že?
- Benjamin! - Je to jiný přízvuk. Benjamin.
Teď už vím, kam chci se svým zvukem jít.
Když jsme měli sezení,
bylo to moje první sezení ve zcela nové kapitole,
takže jsem nevěděl, kam chci jít.
To je svět, ve kterém jsme.
Je z toho cítit ABBA a Queen.
Až se vrátím s naší písničkou domů,
měla by to být dobrá píseň, abych ji mohl ukázat producentům,
že tím směrem chceme jít.
Chci nějak...
Aby to zpíval i dav...
- Něco takového... - Jo.
Jak to dnes šlo?
Jak to šlo?
- Na hovno. - Cože? Jak to?
Nenahráli jsme písničku.
Srším nápady, ale on je vždycky chce změnit v něco jiného.
A pak se přistihne, že ne...
Nikdy jsem...
Poprvé jsem odešel ze studia, aniž bych nahrál písničku.
Tim kvůli mně cestuje po světě.
Cestuje po Evropě a USA, chodí na jednání.
Jsi ve stresu, že nenaplníš Timova očekávání jako umělec?
Jo, trochu.
To je na Timovi skvělé. Má tu energii.
Jsi v roli mezinárodního umělce nový.
Tim je nový v roli manažera.
- Jsem nový kreativní ředitel. - Jo.
Všichni děláme, co můžeme.
Všichni jsou trošku, ne rozechvění,
ale trošku... "Jak to uděláme?"
Tady nestačí dobře zpívat a hrát na klavír. Musíte být nejlepší.
Tady jsou dobří všichni.
Všichni hrají na klavír. Všichni umějí zpívat.
A já nejsem dobrý zpěvák.
Jsou tu tisíce lidí jako já.
Nejsem tady rád. Nic horšího mě nenapadá.
Nechápu, proč to tady tolik nenávidíš.
Je cítit, jak je tu horko, jak je to přeplněné a nechutné.
Chci odtud vypadnout.
Spadnu přes něco, když vejdu, protože je tu moc věcí.
A je tu takové horko.
Nemůžu otevřít okna. Musel bych všechno odnést.
Můj chaos je organizovaný.
Kam jsem dal pas? Nebo občanku? Nebo peněženku?
Zase jsem ji ztratil.
Ahoj.
ZAHÁJENÍ LETNÍHO TURNÉ VE ŠVÉDSKU
Padesáticentimetrový buben tam, pětapadesáticentimetrový sem.
Jeden dělá: "Plup, plup, plup."
A ten druhý: "Bum, bum, bum."
Pochopí diváci, co děláme?
Intro.
Představa je, že si to poslechneme a přijdeme s poznámkami.
Posloucháme ušima diváků.
Hned cítím dvě věci.
To ta, da, da, da určuje tu skladbu.
- Má to jít pryč? - Nechceš...
Ne, chci se toho zbavit. Bije se to.
- Ale mám cinknout stejný akord? - Cinkni.
Požádal jsem Zimneyho, aby odstranil...
Aby se z toho stalo...
Můžeš to udělat ještě víc...
60 minut, drž pusu, bác.
Basa, šest.
Kytara... Jako šílená.
Ty... Jako šílený.
- Mám vás rád. - Mám vás ráda.
Dobrý proslov.
Benjamin, Benjamin!
Jsem zpátky.
Nechápeš to. Když jsem se otočil s tím stojanem, prostě jsem... Bác.
A viděl jsem letět zub. Říkám si: "Ne, ne, ne."
Otočím se ke kapele, takhle...
A oni...
Mysleli, že jim říkám, ať se usmívají.
A dělali...
"My se usmíváme."
No není ten Benjamin roztomilý? Jsi roztomilý, drahoušku?
Bianco, miláčku, jsi tady s bratříčkem?
Moje máma pracovala v divadle čtyři večery v týdnu.
Děti mívají chůvy, ale já ji nutil, aby mě brala s sebou.
Ta vůně těch temně rudých chodeb v Göta Lejon.
Kulisáci připravovali scénu.
Dirigent byl u orchestru, ladili nástroje.
Slyšíte diváky.
Slyšíte, jak si lidé sedají.
Světla zhasnou a začíná předehra.
A já jsem žil každý večer v pohádce.
Natáčíme jeho tanec.
Benjamin nikdy nepochyboval o tom, co z něho bude.
Vždycky chtěl na jeviště.
Jiná možnost tu nikdy nebyla.
Když jste šli na procházku a viděli jste něco vyvýšeného,
věděli jste, že tam vyleze a předvede představení.
Jako kdyby dýchal hudbu, divadlo, tanec.
Když spolupracujete s tolika herci jako já,
poznáte, co je kvalita a co ne.
A Benjamin má v DNA něco mimořádného.
Mohl být jedním z nejlepších muzikálových herců světa,
to určitě mohl.
Ale brzy bylo jasné, že chce být spíš umělcem,
psát písně, mít tuhle kariéru.
- Poletíme akrobatickým letadlem. - Jako vzhůru nohama?
Opravdu se tomu mám před vystoupením vystavit?
Ano, je to to nejlepší, co v životě zažiješ.
A je to bezpečné?
- Co? - Je to bezpečné?
- Bude to skvělé. - Dobře.
To je kurňa paráda.
Sakra.
Taková paráda.
- Mockrát děkuji. - Vedl sis dobře.
Točí se mi hlava.
Budu zvracet.
Tak zatím.
- Ať je ti brzo líp. - Jo, tobě taky.
Když jsem je poslouchal, byl jsem jejich velký fanda.
A teď s nimi točím album. To je dost dobrý.
Možná kdybychom zkusili ten refrén spíš jako...
Cítím, že žiju. Cítíte to?
Aby bylo zjevnější, že je to sbor.
Přesně tak. Začneme od začátku?
Zkusíme to.
Ano.
Jsou to synkopy.
Člověk by skoro chtěl... Tak nějak.
Jako...
Tohle se děje, když přijde Benjamin. Přijde a...
Pak začne a rozjede se a hodně takhle začínáme.
A pak nahoru stropem...
Tak si představuju ten video klip.
Je dobrý ve vykreslení jasného obrazu, vizuálně.
Teď je to jako...
Mohlo by to být tak, ale v nějaké vodě.
Často dostaneme 451 zpráv.
A také zprávy, když zřejmě hraje u jeho mámy.
- Jo. - Proč nemá vlastní klavír?
Měl by mít...
Pak přijdou zprávy, kdy je opravdu nabuzený,
zpívá nějakou melodii a současně hraje na bicí
i basovku a výplně.
A v tom posledním refrénu by se měl přidat ohňostroj.
Přesně tak.
Když mi bylo deset nebo jedenáct, byl jsem s mámou na tomto pódiu.
Běžel jsem přes celé molo. "Do toho, Skansene!"
Bylo plno.
O sedm nebo osm let později
jsem stál na tom pódiu a křičel: "Do toho, Skansene!"
Moc fanoušků tady nebylo.
A osm let poté, dnes večer, můžu zase křičet.
Do toho, Skansene!
Vzadu vás neslyším!
Skansene, myslím, že to dokážeme hlasitěji!
Do toho, Skansene! Ať to vře!
Hlasitěji, Skansene!
Miluju tě!
- Miluju vás! - Miluju tě.
Půjdeme dovnitř.
- Zřejmě sis to užil. - Ano, ale nesoustředil jsem se.
Sakra. Zdálo se mi,
že mám na rameně ďábla,
který mi říká, že jsem špatný a neumím se hýbat a že lidé...
Byl jsem pod velkým tlakem, aby to bylo lepší než posledně.
- A zvládls to. - Ano, já vím. Šlo hlavně o...
V první písni jsem udělal malou chybu.
A myslím na to. Takže udělám chybu i ve druhé.
Není to chyba, které by si někdo všiml, jen to není stoprocentní.
Někdo mě sleduje zvenčí...
Yes a Jossan mi balí oblečení a všechno.
Ano.
To je tak divné.
Opravdový byt, který je můj.
Tak dobře.
- Můžu si nechat boty? - Jo, do toho.
Co?
Co mám dělat, když jsem sám?
Mám se dívat na film? Ne.
Mám vařit? Ne.
Raději bych byl obklopený lidmi.
Umím být příjemný a společenský.
Když jsem sám, nevím, kdo jsem.
Teď jsem sakra tady!
Zamiluju se na stropě
Říkám, že jsi moje Nic jiného nechci. Létám
Víte...
- Létám. - Létám.
- Je příjemné to hrát? - Jo.
Jo.
- Skvělé. - Zkoušeli jsme tohle...
- Na refrén. - To je výborné.
Pokud to zní mizerně, řekni.
Řeknu.
Rád bych se víc otevřel...
Ještě víc?
- Co tam hraješ? - Hraju to taky.
Možná je ten zvuk moc jasný?
- Dobře. - Co se stane, když zkusíš žestě?
Jste zatraceně dobří.
Nikdy jsem nevydal nic, co by znělo tak mezinárodně. Nebo tak dobře.
Tady se tomu moc dařit nebude, doma.
Lidé mě nechtějí poslouchat v angličtině.
Nebude. Sotva se v sobotu dostanu do první padesátky.
ŠVÉDSKÝ ROZHLAS
Dobré ráno.
Je pátek, 26. ledna a venku je stále tma. Tady je ale slunečno,
protože vydávám po dvou letech první singl. Kite.
Zbývají tři minuty.
Třicet vteřin.
Dvacet.
Deset, devět, osm, sedm,
šest, pět, čtyři...
BENJAMIN INGROSSO NOVÁ NAHRÁVKA V ANGLIČTINĚ
Jde o první opravdu novou píseň po dvou letech.
Už léta mluví o tom, že chce uspět v zahraničí.
Pokud máte píseň s velkým "P", máte šanci.
A já bych řekl, že tohle je píseň s velkým "P".
Kritiky jsou úžasné.
Je to na prvním místě, připadá mi to neskutečné.
- Gratuluju. - Naše první píseň.
Co se děje? Je to zábava, vidíme aktualizace.
- V Dánsku je to v první šestce. - Páni, to je úžasné.
- Třetí v Norsku. - Ne.
V Polsku jsi v první desítce. Co jiné země?
V Nizozemsku jsme osmnáctí.
Konečně přišel ten den.
Je to tady. Zahájili jsme novou éru.
Oficiálně.
Poslechli jsme si všechny písničky.
Můžeme je rychle projít a vybrat, kam zapadají.
Začneme od začátku.
- Jak se ta píseň jmenuje? - Starlight.
Cože? Starlight?
- Ano. - Napsal jsem píseň Starlight?
Do krabice, ne.
Pokud z tohohle nebude hit, tak k čertu se mnou.
Zpětně to vidím jako ne. Ale je to dobrá písnička.
Starlight, sbohem tomuto albu. Je to hit, ale produkce je chaos.
Chtělo by to ještě hodně práce. Poslední refrén je fakt dobrý.
To je šílené, dnes jsme vyhazovali písničky. Není to pokrok?
Jo, vyhodili jsme 30 písní vyhozením seznamu B.
Benjamin a jeho manažer Tim chtějí představit nový singl
předním šéfům hudebního průmyslu v Evropě.
Jsme v Berlíně v sídle vedení Universal.
Sejdeme se s velkými hlavouny
a přehrajeme jim některé písničky.
To je výborné, chce to rychlý pohyb.
- Jo. - Jakmile to uslyšíte...
Napsal jsem 120 písní a tak stovku jsme vyhodili.
Ta nová hudba je dělaná pro mě jako účinkujícího.
Jak víte, je to popový trh.
Vypadá jako zločinec z Bonda, má takovou moc.
Chyběla mu jen ta kočička.
Udělám z vás hvězdu.
Ve Švédsku máme dlouhou a hrdou historii vývozů
skupin, kapel, popových zpěvaček, autorů, producentů.
Ale jednu věc jsme ještě neudělali. Nevyvezli jsme popového zpěváka.
A proto jsme dnes tady.
Když jsme začali spolupracovat, chtěli jsme zjistit,
jaký je Benjamin mimo Švédsko.
Chceme dokázat něco, co tady ještě nebylo.
Veselé Vánoce. Hezký slunovrat.
Jsme v Paříži.
Ráno jsme byli v Londýně.
Příští týden jedeme do Itálie a pak budeme v Amsterdamu.
Vždy jsem se považoval spíš za baviče
než za umělce nebo autora.
Chci dělat taneční písně,
ale také si sednu ke klavíru a dám poslední píseň s arénou.
Něco jako "Hey, Jude".
Podívej se sem.
Natáhni ruce, jako kdybys ho bral.
Díky.
Mohl bys víc roztáhnout nohy.
Schůzka v Londýně, v Paříži. Pak zpátky sem na večírek do jedenácti.
Zaměřuju se na své umění.
Pro mě je to jako nová kapitola.
Těším se na všechno, co přijde.
- Jak se máš? - Jo, dobře.
Jsem velká lež.
Kdyby lidé viděli tuhle mou stránku...
Můj obličej vypadá bledě, rudě a ošklivě.
Takhle vypadám. To jsem opravdový já.
Proč...
Sakra!
Nenávidím to zatracené...
Nezvládnu, když si lidé říkají: "Nepřibral?"
Nebo: "Ve skutečnosti je tak ošklivý."
Vítězem MGP Junior 2006
je Benjamin Wahlgren Ingrosso s "Hej Sofia"!
Ve škole jsem neměl žádné kamarády.
Když jsem vyhrál soutěž MGP Junior, bylo to pro mě důležité.
Vážně jsem si myslel, že přijdu do školy
a lidé budou říkat: "Gratulujeme!"
Ale když jsem přišel do školy, bylo tam ticho a lidé se mi smáli.
Někdo založil na Facebooku stránku s 15 tisíci sledujícími.
"My, co nenávidíme Benjamina Wahlgrena Ingrossa."
Opravdu mě dostalo to, co tam lidé psali.
"Ten chlapeček je tak nechutný. Nenávidím ho."
"Nenávidím celou tu rodinu,
ale ten chlapeček v klobouku je poslední kapka."
"Je tlustý a bledý a nechutný."
Jen počkejte...
Celý život se snažím změnit vnímání lidí.
To jsou komentáře, které mi zní v hlavě, když jsem na jevišti.
Přesně tak jsem se cítil.
Ale hodinu jsem měl pocit: "Sakra, já jim ukážu."
A to také není zábava.
Pak máte ten falešný úsměv.
Bavil jsem se, ale také o sobě hodně pochybuju.
Asi si myslíte, že jsem velký pitomec v růžovém tričku.
Co s tím postojem? Jste v první řadě, hodně mě to naštve.
- Je to jen v tvé hlavě. - Není to jen v mé pitomé hlavě!
Je šílené vidět někoho na vrcholu,
ale ani to vám nedá pocit bezpečí a lásky.
Je vidět, že všichni jsou jen lidi.
Je jedno, jak jste slavní, kolik lidí vám tleská.
Spousta lidí mluví o tom, že Benjamin vyzařuje štěstí.
Šťastný Benjamin. A on takový je.
Ale je v něm i extrémně sebekritická sebenenávist.
Všechny ty postavy, jimiž od čtyř let byl.
Buď hledá sám sebe nebo před sebou utíká.
Sakra, já nevím.
Ano, samozřejmě, že jsem šťastný.
Nechci se na tohle ohlížet, až budu starší, a říkat si:
"Sotva si to pamatuju, protože jsem řešil něco jiného."
Včera jsem tam brečel, protože jsem byl na sebe tak hrdý.
Asi jsem si prožil ten okamžik.
Dobrý den.
- Ahoj, pane. - Jak se máte?
Podívej se, kdo to je, Mr. Baby. Je to popová hvězda.
V případě písničky mám už v hlavě jistou strukturu.
Slyším tu píseň jako úvod,
začne to dvě minuty před začátkem písně...
Ano.
Jediné, co mi chybí, je něco jako...
Jo.
Vím, že víš, je to vidět. Jsem anděl, jsem ďábel, jsem vtip.
Vstal jsem, oblékl se, pořád jsem to já, na zbytek zapomeň.
Jasně.
Tohle vystihuje můj původ.
Divadlo, muzikály, ABBA, Freddie Mercury.
Je v tom spousta nemoderního, pro to umírám.
- To... - Což je parádní.
Ano, nesnažím se být někým. Přichází Benjamin.
Možná jako: Podívejte, kdo se směje teď
Jo, to by bylo fajn, jo.
STOCKHOLM - POSLEDNÍ ZASTÁVKA ŠVÉDSKÉHO TURNÉ
Vypadá to moc dobře.
Líbí se mi, že je to naznačené.
Jako když se sejdou Matrix a Elvis Presley.
Všichni se budou ptát: "Odkud to sakra máš?"
Ne, moc se těším. Bude to velká zábava. Největší návrat.
To je návrat?
Ano. Hrál jsem tady v roce 2019 s Felixem Sandmanem.
- Nejhorší vystoupení v životě. - Opravdu?
Jo.
Takže...
Ne, myslel jsem, že jsou tady všichni kvůli němu.
Lidé měli na čelech napsáno "Felix". Nezpívali se mnou.
Tehdy jsem si opravdu moc nevěřil.
Díky za dnešní večer!
Vyhledávám to vzrušení, abych se ujistil.
Dělám to od sedmi let.
A jsem z toho snažení unavený.
Mám úspěch ve Švédsku, o který jsem usiloval od dětství.
Říkal jsem si: "Ne, prorazím do ciziny, Švédové uvidí můj talent."
Ale pokud to už chápou, proč bych měl chtít být nejslavnější na světě?
Mám pocit, že vyhořím.
V roce 2024 začneme dobíjet Evropu.
V roce 2025 bude Evropa dobitá a zaútočíme na USA.
V roce 2026...
Tehdy dobijeme tohle pitomé město.
POKRAČOVÁNÍ PŘÍŠTĚ
České titulky Zora Neoralová Iyuno 2024