Downloaded from YTS.MX
RUOTSI ON PITKÄÄN VIENYT MUSIIKKIA:
KUULUISIA BÄNDEJÄ, DJ:ITÄ JA NAISPOPTÄHTIÄ.
Official YIFY movies site: YTS.MX
MAAILMAN LAVOILLA EI KUITENKAAN
OLE VIELÄ NÄHTY RUOTSALAISTA MIESPOPARTISTIA.
Kun olin pieni, lempipuuhani oli esiintyminen.
Ajattelin olevani Michael Jackson.
Se katosi, kun ikää tuli.
Olin menettänyt suuren osan tuosta pienestä pojasta.
Grammis-gaalassa eilen Benjamin Ingrosso nimettiin vuoden artistiksi.
Vuoden kappaleen voittaja...
Benjamin Ingrosso!
Kiitos, Ruotsi!
KIERTÄESSÄÄN RUOTSISSA BENJAMIN INGROSSO SAMALLA -
ÄÄNITTÄÄ KAPPALEITA ENSIMMÄISTÄ KANSAINVÄLISTÄ ALBUMIAAN VARTEN.
- Hei! - Hei, huomenta.
- Hyvää huomenta, olen Victoria. - Benjamin. Tervetuloa.
- Olet tehnyt paljon artistina. - Aivan.
- Palkintoja ja voittoja on vaikea seurata. - Ystävällisesti sanottu.
Tuntuuko koskaan, että tätä et voi ylittää?
Ei.
Ei, mutta viime vuosina olen joutunut nipistämään itseäni monta kertaa.
Samaan aikaan luulen, että monille ihmisille -
en ole ollut artisti kovin pitkään,
mutta olen tehnyt tätä kahdeksan-, yhdeksänvuotiaasta.
Minulla on vielä tosi paljon tehtävää.
Ja minulla on yhä unelmia.
Saimme ensimmäisen vaiheen valmiiksi, ja sen jälkeen...
Joo.
...jahtaamme unelmaa, joka sinulla on ollut viisivuotiaasta asti.
Niin.
Se alkaa toden teolla.
Lähdemme Los Angelesiin ja työstämme loppua albumille,
joka aloittaa toisen vaiheen.
Suurin unelmani on viedä työni artistina ulkomaille.
Tavoitteeni on loppuunmyyty Madison Square Garden.
Pelkään, että minua pidetään ylimielisenä.
Varsinkin kun sanon ääneen, että haluan jotain.
Panen kaiken energiani, aikani ja voimani tämän unelman toteuttamiseen.
Osaan sukeltaa, mutta minun täytyy peittää korvani.
Olemme nyt Los Angelesissa,
koska Benjaminilla on viikko sessioita,
joissa viimeistellään kappaleita seuraavaa albumia varten.
Mukana ovat David Stewart ja Jessica Agombar,
lauluntekijät, jotka ovat olleet Billboardin ykkösiä.
He ovat vielä tavallaan nousevia, mutta heillä on melko hyvä ansioluettelo.
Tutustuin Benjaminiin 8-vuotiaana. Hän oli kuusi.
Meillä oli tapana hengailla hänen luonaan. Hän esitti Vanhedenia.
Menimme meille, ja äitini teki carbonaraa, josta hän ei pitänyt.
Hän tanssi usein vaatehuoneemme peilin edessä.
Maailma tarvitsee oikean maailmanluokan esiintyjän,
jota ei mielestäni ole olemassa kuten ennen.
Haluan Benjaminista yhden maailman suurimmista artisteista.
Kaikki muu olisi epäonnistumista.
On niin kuuma, kuuma, kuuma.
- Voin hyvin. - Entä aikaero?
Ei haittaa. Nukuin kymmenen tuntia.
Benjamin!
Mitä he sanovat?
Benjamin, mutta ruotsiksi. Joo! Hullua, eikö?
- Benjamin! - Siinä on eri korostus. "Benjamin".
Ja tiedän nyt paremmin, mitä haluan tehdä soundilleni,
koska kun meillä oli sessio,
se oli ensimmäinen sessioni uudessa vaiheessani,
joten en tavallaan tiennyt, mitä halusin tehdä.
Tässä maailmassa me olemme.
Siinä on ABBA- ja Queen-fiiliksiä.
Jos siis tulen kotiin kappaleemme kanssa,
se voisi olla hyvä kappale näyttää tuottajille Tukholmassa.
Tällaista me haluamme.
Haluan tavallaan...
Yleisö laulaisi...
- Tiedäthän, sellaista... - Niin.
Miten meni tänään?
- Surkeasti. - Millä tavalla?
Emme tehneet kappaletta.
Minä suihkutan ideoita, mutta hän haluaa muuttaa sen joksikin muuksi,
ja sitten hän itse on ihan...
En ole koskaan...
Kerran olen lähtenyt studiosta ilman kappaletta.
Tim matkustaa vuokseni ympäri maailmaa.
Hän matkustaa Euroopassa ja USA:ssa, pitää kokouksia.
Stressaako sinua se, ettet vastaa Timin odotuksia sinusta artistina?
Kyllä, vähän.
Tiedätkö, Timissä on hienoa, että hänellä on draivi.
Olet uusi roolissasi kansainvälisenä artistina.
Tim on uusi roolissaan managerina.
Minä olen uusi luovan johtajan roolissani.
Teemme kaikki voitavamme.
Kaikki ovat vähän... eivät tärise,
mutta miettivät, miten rakennamme tämän.
Täällä ei riitä, että laulaa hyvin ja soittaa pianoa. Täällä on oltava kovin.
Kaikki ovat hyviä täällä.
Kaikki soittavat pianoa. Kaikki osaavat laulaa.
En ole mikään hyvä laulaja.
Minunlaisiani on tuhansia.
TUKHOLMA
Täällä oleminen on pahinta. En tiedä mitään pahempaa.
En tajua, miksi inhoat sitä.
Tuntuu kuumalta, ahtaalta ja inhottavalta.
Haluan vain pois täältä.
Kaadun, kun tulen sisään, koska tavaraa on niin paljon.
Ja on kuuma. Ikkunoita ei voi avata, koska kaikki pitäisi ottaa pois.
Kaaokseni on hallinnassa.
Mihin laitoin passini? Tai henkilökorttini? Tai lompakkoni?
Hukkasin sen taas.
Hei.
RUOTSIN KESÄKIERTUEEN AVAUS
20 tuuman bassorumpu siinä, 22 tuuman tässä.
Toinen sanoo: "Plop, plop."
Toinen sanoo: "Bum, bum."
Tajuaako tämä yleisö, mitä teemme?
Intro.
Ajatus on, että kuuntelemme nyt. Teemme muistiinpanoja.
Kuuntelemme yleisön korvilla.
Tunnen heti kaksi asiaa.
Tuo "Da da da...", joka on raidalla...
- Otetaanko se pois? - Et siis halua...
En. Siitä haluan päästä eroon. Ne riitelevät.
- Mutta vedänkö samaa sointua? - Vedä.
Pyysin Zimneyta poistamaan...
Siis... Siitä tulee todella...
Voisitko tehdä siitä vielä enemmän...
Se on 60 minuuttia, turpa kiinni, pam.
Basso, seksi.
Kitaraa... rikki.
Sinä... rikki.
- Olette ihania. - Samoin.
Hyvää puhetta.
Benjamin!
Olen palannut.
Ette tajua. Kun tein sen pyörähdyksen mikrofonitelineen kanssa, minä vain...
Ja näin hampaan lentävän. Olin ihan: "Ei!"
Käännyin bändin puoleen, näin...
Ja he vain...
He luulivat, että käskin hymyilemään.
Ja he ovat näin...
"Minähän hymyilen!"
Onko Benjamin vähän söpö? Oletko sinä söpö, kulta?
Bianca, kulta, oletko siinä pikkuveljesi kanssa?
Äiti oli töissä teatterissa neljä iltaa viikossa.
Yleensä olisi lapsenvahti, mutta minä halusin väkisin mukaan.
Göta Lejonin tummanpunaisten käytävien tuoksu.
Kaikki näyttämöteknikot pystyttämässä lavasteita.
Kapellimestari istuu orkesterin kanssa, ja soittimia viritetään.
Yleisön voi kuulla.
Kuulee ihmisten istuutuvan.
Esirippu nousee ja alkusoitto alkaa.
Saan elää satumaassa joka ilta.
Kuvaamme hänen pikku tanssiaan.
Benjamin ei ole koskaan epäillyt, mitä hänestä tulee.
Hän on aina halunnut olla näyttämöllä.
Muuta vaihtoehtoa ei ole koskaan ollutkaan.
Jos hän kävelyllä näki jonkin korkean paikan,
hän nousi sille ja esitti show'n.
Hän tuntui hengittävän musiikkia, teatteria ja tanssia.
Kun on työskennellyt eri näyttelijöiden kanssa,
voi erottaa, mikä on laadukasta ja mikä ei.
Benjaminilla on jotain aivan erityistä DNA:ssaan.
Odotin hänestä yhtä suurimmista musikaaliartisteista,
mikä hänestä olisi voinut tulla.
Mutta ymmärsin varhain, että hän suuntautui pikemmin artistiksi,
kirjoittamaan lauluja, tekemään sitä uraa.
- Lennämme silmukoita. - Siis ylösalaisinko?
Pitääkö minun ryhtyä tähän ennen keikkaa?
Pitää. Se on siisteintä, mitä elämässäsi koet.
Onko tämä turvallista?
- Mitä? - Onko se turvallista?
- Siitä tulee hienoa. - Okei.
Helvetin siistiä!
Hitto!
Tosi siistiä!
- Kiitos hitosti. - Pärjäsit hyvin.
Minua huimaa.
Menen oksentamaan.
Nähdään.
- Parane pian! - Samoin sinä.
Silloin kun kuuntelin heitä, olin helvetinmoinen fani.
Ja nyt teen heidän kanssaan albumia. Se on aika siistiä.
Ehkä kertosäettä voisin kokeilla vähän...
Tekisimme selvemmäksi, että se on kuoro.
Aivan. Pitäisikö aloittaa alusta?
Yritetään.
Kyllä.
Se on synkooppi.
Haluaisi melkein... Tavallaan.
Mm, se on kuin...
Näin se menee, kun Benjamin tulee sisään. Hän tulee näin.
Sitten hän aloittaa, pääsee vauhtiin ja aloittaa näin...
Sitten lattian läpi näin...
Näin kuvittelen musiikkivideon...
Hän on hyvä maalaamaan selkeän kuvan visuaalisesti.
Nyt se on näin...
Se voisi olla tuollainen, mutta kuin jonkinlaisessa vedessä.
Usein tulee 451 kännykkämuistiota.
Usein myös muistioita, joissa hän näyttää soittavan äitinsä luona.
- Aivan. - Miksei hänellä ole omaa pianoa?
Hänen pitäisi saada...
Sitten on muistioita, joissa hän on hengästynyt.
Hän laulaa melodiaa ja näyttää samalla rummunlyöntiä,
bassokuviota ja filliä.
Ja sitten, missä ilotulituksen pitäisi tulla viimeisessä kertosäkeessä.
Juuri niin.
TUKHOLMA
Kun olin 10- tai 11-vuotias, olin tällä lavalla äitini kanssa.
Juoksin catwalkia pitkin, ja sanoin: "Antaa mennä, Skansen!"
Paikka oli täynnä.
Seitsemän tai kahdeksan vuotta myöhemmin -
seisoin tällä lavalla ja huusin: "Antaa mennä, Skansen!"
Faneja ei ollut yhtä paljon.
Kahdeksan vuotta myöhemmin, tänä iltana voin huutaa...
Antaa mennä, Skansen!
En kuule teitä siellä takana!
Skansen, osaamme kovempaa!
Antaa mennä, Skansen, tahdon kiehuvaa!
Kovempaa, Skansen!
Rakastan sinua!
- Rakastan sinua! - Rakastan teitä!
Mennään sisään.
- Sinulla näytti olevan hauskaa. - Oli, mutta oli myös häiriöitä.
Hitto. Päässäni.
Kuin olallani olisi istunut paholainen -
sanomassa, että olin huono, en osannut liikkua ja että ihmiset...
Jännitin sitä, että halusin revanssin viime kertaan verrattuna.
- Sinä sait sen. - Tiedän. Kyse oli pitkälti...
Tein pienen virheen ensimmäisessä kappaleessa.
Se jäi mieleen, ja tein toisen toisessa kappaleessa.
Kukaan ei huomaa sitä, mutten ole sataprosenttisesti läsnä.
On kuin joku katselisi minua ulkopuolelta näin.
Niin, ja Jossan on pakannut vaatteitani ja kaiken.
Niin.
Se on tosi outoa.
Oikea asunto, jonka omistan.
- Hyvä on sitten. - Tervetuloa.
- Voinko pitää kengät jalassa? - Voit.
Mitä?
Mitä teen, kun olen yksin?
Katsonko elokuvan? En.
Teenkö ruokaa? En.
Olen mieluiten ihmisten ympäröimänä.
Osaan olla miellyttävä ja sosiaalinen.
En ylety.
Kun olen yksin, en oikein tiedä, kuka olen.
Olen täällä nyt, helvetti!
Noin.
Osaan lentää.
- Tuntuuko hyvältä soittaa tätä? - Joo.
Tuntuu.
- Hienoa. - Kokeilimme tätä...
- Kertosäettä varten. - Se on kiva.
Jos se kuulostaa paskalta, sano.
Sen teen.
Haluaisin todella näin...
Vielä enemmänkö?
- Ja mitä sinä soitat siinä? - Minäkin soitan sen.
Onko sävy ehkä liian pirteä?
Selvä.
Entä jos soitat jonkinlaista vaskea?
Hitto, miten hyviä te olette.
En ole koskaan julkaissut mitään näin kansainvälistä. Tai näin hyvää.
Se ei menesty täällä kotona.
Minua ei haluta kuulla täällä englanniksi.
Ei onnistu. Tuskin olen edes 50:n kärjessä lauantaina.
Hyvää huomenta kaikille.
On perjantai, 26. tammikuuta. Ulkona on vielä pimeää, mutta päivä on aurinkoinen,
koska julkaisen ensimmäisen singleni kahteen vuoteen, Kite.
Kite.
Kolmekymmentä sekuntia.
Kaksikymmentä.
Kymmenen, yhdeksän, kahdeksan, seitsemän,
kuusi, viisi, neljä...
BENJAMIN INGROSSOLTA UUTTA MUSIIKKIA ENGLANNIKSI
Tämä on häneltä ensimmäinen oikea uusi kappale kahteen vuoteen.
Hän on puhunut vuosia haluavansa menestyä ulkomailla.
Jos on kappale isolla K:lla, silloin on mahdollisuus.
Sanoisin, että tämä on kappale isolla K:lla.
Saat mahtavia arvosteluja.
Se on nyt ykkönen, mikä tuntuu epätodelliselta.
- Onnittelut. - Ensimmäinen kappaleemme.
Mitä nyt tapahtuu? Hauskaa. Näemme, onko se päivitetty.
- Tanskassa se on kuuden kärjessä. - Vau. Tosi hyvä.
- Kolmonen Norjassa. - Eikä!
Puolassa olet kymmenen kärjessä. Entä muut maat?
Hollannissa olemme 18. sijalla.
Vihdoin se päivä koitti.
Se on tässä. Olemme nyt aloittaneet seuraavan aikakauden.
Virallisesti.
Kuuntelimme kaikki kappaleet.
Voisimme katsoa nopeasti, mihin ne sopivat.
Aloitetaan alusta.
- Mikä on kappaleen nimi? - Starlight.
Mitä? Starlight?
- Aivan. - Teinkö sellaisen kappaleen?
Cardboard Box, ei.
Jos tästä ei tule hittiä, niin helvetti!
Backwards minusta ei. Se on silti hyvä kappale.
Starlight, hyvästi tälle albumille. Se on hitti, mutta tuotanto on kaaosta.
Tuossa voi olla liikaa työstettävää. Viimeinen kertosäe on pirun hyvä.
Hullua, että heitimme pois kappaleita. Eikö se ole edistystä sinänsä?
Olemme pudottaneet 30 kappaletta hylkäämällä B-listan.
BENJAMIN JA HÄNEN MANAGERINSA TIM LÄHTEVÄT ESITTELEMÄÄN UUTTA MUSIIKKIAAN -
ALAN JOHTAJILLE YMPÄRI EUROOPPAA.
Olemme Berliinissä Universalin pääkonttorissa.
Tapaamme joitakin kihoja ja soitamme heille kappaleita.
UNIVERSAL KESKI-EUROOPAN TOIMITUSJOHTAJA
Hienoa. Se saa liikkumaan todella nopeasti.
- Aivan. - Siis heti, kun sen kuulee...
Olen kirjoittanut 120 laulua, ja hylkäsimme niistä ehkä sata.
Uusi musiikki on kuin tehty minua varten esiintyjänä.
Kyse on popmarkkinoista.
Hän on kuin joku Bond-konna, jolla on paljon valtaa.
Puuttuu vain hänen pikku kissansa.
"Teen sinusta suuren."
Ruotsilla on pitkä ja komea historia -
yhtyeiden, bändien, naisartistien, lauluntekijöiden ja tuottajien viennissä.
Yhtä asiaa emme ole tehneet: miespopartistin vienti.
Siksi olemme täällä tänään.
Kun aloitimme yhteistyön, halusimme tietää,
mitä Benjamin on Ruotsin ulkopuolella.
Meidän on tehtävä jotain, mitä ei ole koskaan ennen tehty.
Hyvää joulua. Iloista juhannusta.
Olemme Pariisissa.
Olimme Lontoossa aiemmin tänään.
Ensi viikolla lähdemme Italiaan ja sitä seuraavalla viikolla Amsterdamiin.
Pidän itseäni enemmän viihdyttäjänä kuin vain artistina tai lauluntekijänä.
Haluan tehdä tanssikappaleita,
mutta voin myös istua pianon ääreen ja tehdä viimeisen kappaleen areenan kanssa.
Siis kuin Hey Jude.
Katso tänne.
Pidä kädet siten kuin ottaisit sen.
Kiitos.
Voisit levittää jalkojasi enemmän.
Kokous Lontoossa. Kokous Pariisissa. Tänne juhlimaan kello 11:een asti.
Tarkastelen artistiuttani pitkällä tähtäimellä.
Minulle se on kuin uusi luku.
Olen hyvin innoissani kaikesta tulevasta.
- Miten voit? - Voin hyvin.
Olen suuri valhe.
Jos ihmiset olisivat nähneet tämän puoleni...
Kasvoni näyttävät kalpeilta, punaisilta ja rumilta.
Tältä minä näytän. Tämä minä olen oikeasti.
Miksi... Siis...
Perkele!
Vihaan tätä helvetin...
En kestä, kun ihmiset miettivät: "Voi, onko hän lihonut?"
"Ohhoh, onpa hän ruma todellisuudessa."
MGP Junior 2006 -kilpailun voittaja on Benjamin Wahlgren Ingrosso ja Hej Sofia!
Minulla ei ollut ystäviä koulussa.
Kun voitin MGP Junior -kilpailun, se oli minulle valtava asia.
Luulin tosissani, että koulussa ihmiset sanoisivat: "Onneksi olkoon!"
Mutta kun tulin kouluun, oli hiljaista, ja ihmiset nauroivat minulle.
Joku perusti Facebook-ryhmän, jolla oli 15 000 seuraajaa.
"Me, jotka vihaamme Benjamin Wahlgren Ingrossoa".
Se, mitä kirjoitettiin, tuntui pahalta.
"Se reipas poika on ällöttävä. Inhoan häntä."
"Vihaan koko perhettä,
mutta se pieni hattupäinen kaveri on kaiken huippu.
Hän on lihava, kalpea ja ällöttävä."
Odottakaa vain.
Koko elämässäni on ollut kyse ihmisten käsitysten muuttamisesta.
Ne kommentit näen mielessäni, kun olen lavalla.
Juuri siltä minusta tuntui.
Mutta yhden tunnin ajan tunsin: "Näytän niille!"
Eikä sekään ole hauskaa.
Siitä tulee tekohymy.
Se oli hauskaa, mutta häiriöitä oli.
Pidätte kai minua vain ääliönä vaaleanpunaisessa t-paidassa.
Mikä tuo asenne on? Olet eturivissä.
- Se on vain päässäsi. - Se ei ole vain päässäni, helvetti!
On hullua nähdä joku huipulla,
ja miten se ei silti anna turvallisuutta ja rakkautta.
Se vain osoittaa, että kaikki ovat ihmisiä,
eikä sillä ole väliä, paljonko on mainetta tai miten monet taputtavat.
Monet puhuvat aina ilosta Benjaminin ympärillä.
Onnellinen Benjamin. Se hän onkin.
Mutta on myös äärimmäinen itsekriittinen itseinho.
Hänellä on ollut monia hahmoja nelivuotiaasta asti.
Joko se on tapa löytää itsensä tai vain pitkä pakomatka.
Hitto, en tiedä.
Tietenkin olen onnellinen.
En halua miettiä tätä, kun olen vanhempi ja sanoa:
"Tuskin muistan sitä, koska keskityin johonkin muuhun."
Mutta eilen minä itkin siellä, koska olin niin ylpeä itsestäni.
Minulla taisi olla se pieni hetki.
Hyvää päivää!
- Päivää, herra. - Miten menee?
Katsokaa kuka tuli, herra Baby. Poptähti.
Minulla on jo jonkinlainen rakenne päässäni, mitä kappaleeseen tulee.
Kuulen kappaleen intron -
kaksi minuuttia ennen kuin kappale edes alkaa...
Aivan.
Niin.
Kaipaan vain jotain...
Joo.
Kyllä, helvetti.
"Tiedän, että se näkyy.
Olen enkeli, olen piru, olen vitsi.
Nousin sängystä, pukeuduin juuri, Olen yhä sama minä, unohda muu."
Sopii.
Tämä on paljolti minun taustaani.
Teatteri, musikaalit, ABBA ja Freddy Mercury.
Siinä on paljon ei-siistiä, jonka vuoksi kuolisin.
Tämä... Mikä on siistiä.
Kyllä, mutta en yritä olla mitään. Tämä on Benjamin.
Ehkä jotenkin näin...
Joo, se olisi siistiä.
TUKHOLMA RUOTSIN-KIERTUEEN VIIMEINEN KEIKKA
Katso.
Tosi hieno.
Pidän siitä, että se vain vihjaa.
Kuin Matrix kohtaisi Elvis Presleyn.
Kaikki tulevat kysymään: "Mistä helvetistä löysit tuon?"
- Miltä tuntuu? - Olen innoissani.
Tästä tulee hauskaa. Täydellinen revanssi.
Onko tämä revanssi?
Kyllä, soitin täällä vuonna 2019 Felix Sandmanin kanssa.
- Elämäni huonoin keikka. - Oliko?
Oli.
Joten...
Uskoin, että kaikki olivat täällä hänen takiaan.
Ihmisillä oli "Felix" kirjoitettuna otsaan. Yleisö ei laulanut mukana.
Itseluottamukseni oli tosi huono.
Kiitos tästä illasta!
Jahtaan näitä hienoja hetkiä saadakseni vahvistusta.
Olen tehnyt sitä seitsemänvuotiaasta.
Olen aika väsynyt jatkuvaan jahtaamiseen.
Jos menestyn Ruotsissa, mitä olen tavoitellut pienestä pitäen,
ja mietin: "Lyön läpi ulkomailla. Ruotsissa tajutaan, että olen lahjakas."
Mutta jos se jo tajutaan, minun pitäisi pyrkiä maailmanluokan artistiksi?
Tuntuu, että palan vain loppuun.
Vuonna 2024 alamme siirtyä Eurooppaan.
Vuonna 2025 olemme valloittaneet Euroopan ja alamme siirtyä Yhdysvaltoihin.
2026...
Silloin valtaamme tämän kaupungin.
JATKUU
Benjamin Ingrosso on lähdössä ensimmäiselle Euroopan-kiertueelleen.
Tekstitys: Tuija Tuominen plint.com