Downloaded from YTS.MX
Jag har alltid velat vara snygg.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jag trodde att det skulle ändra allt.
Min berättelse börjar i det förflutna.
För hundratals år sedan blev människan alltför beroende av fossila bränslen.
De förslösade jordens resurser och det blev snart kaos och krig.
Vi kallar dem rostisar.
Världens bästa forskare fick i uppdrag att rädda det som återstod av civilisationen.
Deras lösning var revolutionerande:
En helt förnybar energikälla.
Men det löste inte det största problemet: människans natur.
Människors olikheter fortsatte att skapa klasser, klaner och länder,
så att de inte såg det mänskliga i varandra.
De kom på en radikal lösning:
Förvandlingen.
På sin sextonde födelsedag genomgår alla en operation
för att bli den mest perfekta versionen av sig själva.
När alla är perfekta, försvinner konflikter.
Alla är friska, lyckliga och snygga.
Men så finns alla vi som väntar på vår operation.
Till dess är vi mindre värda, ignorerade.
Folk kallar oss:
fula.
Spegel, gör mig snygg.
Gärna, Tally. Det här är morfversion 732.
STORNÄSA: FÖRSTEN TILL TAKET!
- Jag har dig. - Det går bra.
- Vilken tid det tog. - Jag har kortare ben än du.
- Nu, ja. - Vad är det för kväll?
Kasinokväll, tror jag.
De har så kul.
Ingen verkar bortkommen, utanför eller ser ledsen ut.
GARBOHUSET TAKVÅNINGEN
Jag längtar dit så mycket att det gör ont!
Du kommer att vara där om exakt tre månader.
- Men inte i morgon, som du. - Jag vet, jag kan knappt tro det.
Det blir konstigt här utan dig.
Minns du första gången vi hackade sovsalarna?
- Du fick mig att göra mitt första trick. - Jag tvingade dig inte!
Jo, det gjorde du.
- Längtar du så att du nästan dör? - Tänk om jag inte känner igen mig själv?
Kom igen! Hur vacker de än gör dig,
kommer den där jättenäsan att hemsöka dig för evigt.
Och jag är Vindöga, även med normala ögon.
Jag gillar dina ögon. De gör dig till dig.
Vi är fortfarande oss själva, bara...
Bara bättre.
Glöm inte ditt gamla liv, bara.
Allvarligt?
Du behåller väl ärret?
Jag har lovat.
Du har alltid varit det bästa med det här stället.
Det är du fortfarande.
- Det var... - Har du nånsin tänkt...
- Förlåt. Du först. - Nej, du.
Okej...
Har du nånsin tänkt på,
när vi äntligen blir snygga,
om det finns en värld
där...
du och jag kan...
Det där var...
- Nära. - Väldigt nära. Vi borde gå.
Ja.
Vänta. Lova att du inte råkar ut för nåt medan jag är borta. Okej?
Jag klarar nog inte om du inte är där den nionde september.
Inte jag heller.
Möt mig vid bron om en månad, så berättar jag om allt.
Lovar du?
Ja.
- Okej. - Bra.
Dags att vakna, Tally.
God morgon. Det är fredagen den 10 juni.
Alla sovsalar: rapportera till Farransalen.
Examenssamlingen börjar om fem minuter.
- Måste du vara både ful och långsam? - När jag får längre ben krossar jag dig!
Såg du dem, Spinkis? De stack verkligen till Smoke.
- I går. - Det trodde jag aldrig.
- De tar sig inte dit. - Smoke finns inte.
Du vet ingenting, Dex.
- David eskorterade dem, personligen. - Den David?
- Han är ju farlig. - Han är en rebell.
- Och två meter lång och går på vatten. - Lägg av.
En applåd för distriktsguvernör dr Nyah Cable.
De av er som fyller 16 år i dag
står inför en metamorfos.
Förändringen börjar med ett elegant ingrepp
som gör er perfekta, inifrån och ut.
Ni blir vackra, och fria från hat och diskriminering baserat på utseende.
Jag ser fram emot att ni ska finna er plats i staden
och börja leva det liv ni har väntat på.
Kan morgondagens snyggingar stiga fram?
Peris...
Bron. Om en månad. Kom inte för sent.
Jag lovar.
- Vi ses, Vindöga. - Vi ses.
Ursäkta.
Du.
Pojkvän?
Bästa vän.
Ge mig tandborsttabletten, tack.
En tandborsttablett.
Välkomna, nya elever, till ert första år på elevhemmet.
Är du ny?
Ja.
- Peris, men alla kallar mig Stornäsa. - Tally.
Vad ska vi kalla dig, då?
Du blir snyggare när du inte är vindögd.
- Vindöga. - Stornäsa och Vindöga. Jag gillar det.
Vad är det, Tally? Vill du inte ha gyllene ögon, som jag?
Vi är liksom osynliga.
- Låt oss lova varandra en sak. - Vadå?
Så länge vi är så här...
Vindöga.
...så är vi inte fula.
Vindöga!
För varandra så är vi...
Tillräckligt.
Vänta... Vänta!
Bästa vänner för alltid.
Under rostisarnas tid ledde beroende av fossila bränslen till
att luft, mark och vatten förgiftades.
Det resulterade i splittring, konflikt och till slut deras kollaps.
Lyckligtvis skapade våra främsta bioingenjörer
en genetiskt modifierad blomma, den vita tigerorkidén.
Denna mirakulösa växt pryder landsbygden och driver våra städer.
Inleder skanning 196.
STORNÄSA: HUR ÄR STADEN?
HALLÅ
Om två månader och 12 dagar blir du snygg.
Dags att vakna, Tally.
Om två månader och tre dagar blir du snygg.
Asymmetri noterad för korrigering.
Vilken ögonfärg föredrar du?
Gyllene.
Skanning 200 klar.
Ingreppet är den stora utjämnaren.
STORNÄSA: HUR ÄR GARBO? LEVER DU?
INGA NYA PINGAR
LÄNGTAR EFTER ATT TRÄFFA DIG I KVÄLL!
Öppna, tack.
Det råder utegångsförbud. Fönstren får inte...
Öppnar fönster.
Stornäsa?
Stornäsa!
Stornäsa? Var är du?
- Ursäkta. - Hej, snygging.
Ursäkta, vet du var Garbohuset är?
Där!
...flera gånger. Det är underbart.
Peris?
Hej.
- Vilken... snygg utklädnad. - Tack.
Fast safarifesten är nere på torget.
Stornäsa...
Det är jag.
Tally.
Vad gör du här?
- Du kom inte till bron... - Så du smög dig in?
Jag blev orolig. Du är aldrig sen.
Det är så annorlunda här. Jag visste inte vad vi skulle prata om.
Du fattar, när du blir snygg.
"Bästa vänner för alltid", sa vi.
Det kanske vi blir. Om två månader, eller?
Ditt ärr.
Du lovade.
Efter operationen insåg jag att jag inte ville ha det längre, Tally.
Kalla mig inte Tally.
Du... Säg Vindöga.
Visst.
En ovälkommen individ har upptäckts.
BUNGYJACKA
Vad gör hon?
Det här är väktaren.
En ovälkommen individ har upptäckts.
Du har inte rätt att vara här. Stanna. Kliv bort från kanten.
Ursäkta.
Det här är väktaren. Stanna där du är.
Hoppa på, annars åker vi fast.
Det där var helsjukt!
- Jag trodde att du skulle ramla av! - Jag med!
Och nu hade jag ingen bungyjacka.
- Va? - Jag hoppade ner från Garbo.
- I en bungyjacka? Från hur högt upp? - För högt.
Du är coolare än du ser ut.
- Du skakade precis av dig en väktare! - En helt vanlig tisdag.
Vad gjorde du vid floden?
Bara... trick.
- Ska vi gå till köket? - Det är låst.
Och?
Varför är vi inte kompisar än?
STREAM 4 - MATSALEN 02.14
Jag kan inte...
- Det finns muffins här! - Här?
Hur kom du på det där?
Skål.
Mums!
- Hur var det? - Vilken del?
Festen, staden... Allt.
- Du verkar vara typen som smyger sig in. - En gång i Lustträdgården, men...
Men i staden, staden? Det gör ingen!
Det är...
Det är allt de har utlovat.
Din kompis, då?
Var han densamme, bara snygg?
Alltså...
Det är nog svårt att se mitt ansikte när man har sluppit det i en månad.
Det gör ont att lämnas kvar.
Du har massor av vänner. Det vet jag.
- Alla som jag bryr mig om är borta nu. - Du har mig, Spinkis.
I två månader, i alla fall.
- September? - Nionde.
Är det sant?
- Vi har samma födelsedag. - Lägg av! Va?
Ja!
Då har du mig för evigt. Vad heter du på riktigt?
- Shay. - Tally.
- Vad vill du ha för färg på ögonen? - Jag...
- Jag vet inte. - Jag ska ha gyllene, som matchar håret.
- Men du har brunt hår. - Inte länge till.
Din metamorfoslektion börjar om tio minuter.
- Hej. - Kom så går vi.
Ja, vi kommer för sent.
Vi ska inte till lektionen.
- Finns det en nybörjarkurs? - När du använder den lär den sig din stil.
- Det är bara att köra. - Det låter så lätt.
Hoppa på brädan, Tally.
- Funkar de här? - När man hoppar på funkar krascharmbanden.
Du klarar det.
- Det känns konstigt. - Ja.
- Okej! - Hallå!
- Spänn bålen. - Okej.
Du fixar det. Redo? Tre, två, ett...
- Inte så där. - Herregud.
Gå bort det.
- Du måste bara tro på att det händer. - Det är en mental grej. Jag fattar inte...
Varför är du inte rädd?
- Spinkis! - Vad är det?
Den var fantastisk! Är Smoke verkligen så?
Är det där... en bok?
Vill du läsa?
HENRY DAVID THOREAU WALDEN
Ja, jag vill läsa.
- Försiktigt! Han anförtrodde den åt mig. - Vem då?
Du är Tally.
- Eller hur? - Ja.
- Hoppade du verkligen ner från Garbo? - Det...
Vem har du berättat för?
Bara... alla.
- Herregud! - Asgrymt.
- Det var grymt! - Jag kanske inte får opereras.
De kommer inte att stoppa din operation. De vill att du ska bli snygg.
Det vill alla, med ditt ansikte.
Om du vill lära dig flyga, måste du lära dig att ramla.
- Jag vet bara fyra som har dött. Kör! - Säg inte så!
Fokusera.
Möt brädan. Hitta balansen.
- Tally! Du gör det. - Herregud.
- Vill du se ett trick? - Ja.
En kopp vatten, tack.
Kopp. Kopp... Kak...
Kaka.
En kaka.
Herregud!
Du skulle ha sett födelsedagsfesten jag ordnade för Peris. Den var otrolig!
Ska jag kopiera min vänstra sida? För min högra... Jag hatar den.
- Symmetri är överskattat. - Nej. Det indikerar hälsa.
Vi är biologiskt programmerade att föredra det. Det där gillar jag.
Vad är ditt anonym? Jag vill lägga till dig.
Jag har stängt mitt konto. Jag är inte med.
Va? Varför det?
- Det slukar bara tid. - Vad annat har du för dig?
SHAYS DESIGN 4
SHAYS DESIGN 5
Herregud!
Ser du, Tally?
Jag fattar knappt att våra liv börjar i morgon.
Just det... Jag älskade den.
- Gjorde du? - Ja. Årstiderna och vattnet.
Det låter så vackert. Jag önskar att jag kunde hälsa på.
Vore det så illa att inte göra den?
Operationen.
- Säg inte så. Vi måste. - Måste vi?
Vad är alternativet? Bli möglig och skrynklig?
Det går emot allt vi har lärt oss.
- Jag tycker att åldersrynkor är coola. - Nej.
- Jo. - Nej.
- Jo, det tycker jag. - Så du vill bli ett missfoster?
Och bo ensam vid en tjärn och odla bönor, som Thoreau?
Jag kanske åker till Smoke.
Stället är en myt, Spinkis. Det finns inte på riktigt.
Vi har gått här i fyra år och är de som gjort flest trick.
Om Smoke fanns på riktigt, skulle vi veta det.
Vet du nåt?
- Möt mig vid grönzonen om två timmar. - Varför? Vad ska vi göra?
Ett sista trick.
Shay. Shay!
Vad är det i ryggsäcken?
- Du kan inte gå dit. Tornen upptäcker oss. - Jag har gjort det massor av gånger. Kom.
Okej.
- Vad gör du? - Sätt ringen på grenen.
De tror att vi har picknick.
- Brädorna funkar inte där ute. - De är magnetiska.
Det finns metall i floden. Mineraler. Håll dig till vattnet, bara.
Okej.
- Vart ska vi? - Du får se.
Jag har aldrig varit i rostisruinerna förut. Vad är det?
Rostisarna kallade det bergochdal-bana. Den funkar inte, men är grym att surfa.
Kom.
- Lita på mig. - Okej.
- Utegångsförbudet börjar snart. - Glöm utegångsförbudet.
Titta på ruinerna härifrån.
Tally...
- Du måste lova att inte berätta för nån. - Berätta vadå?
Hur man kommer hit, hur man kallar på honom.
- Vem? - Lova bara.
Du är min kompis. Jag lovar.
Då så.
- Vad är det där? - Flinta och stål. De kan skapa en gnista.
Vem kallar du på?
- David. - Va?
Han finns på riktigt. Smoke finns på riktigt. Han kommer när som helst.
Skämtar du?
Om vi åker fast får vi inga operationer och blir helt ensamma.
Jag tänker inte göra operationen.
- Jag trodde att du bara skämtade. - Nej.
Smoke är ett alternativ. Ett annat sätt att göra saker.
Ingen dömer en efter hur man ser ut. Det handlar om insidan.
Det finns många ungdomar där, från olika platser.
Boken du läste? Det är så.
- Det är enkelt, men vackert. - Har du varit där?
Nej. Eller... Jag har träffat David här flera gånger.
Men... Kvällen du hoppade ner från Garbo skulle jag ha åkt dit med några vänner.
Men jag fegade ur.
Men sen träffade jag dig
och vi gjorde en massa trick och det kändes så bra.
Jag gillar att läsa böcker och tillverka saker.
Det gör man inte i staden.
Man opereras, får höra vad man ska göra, och det är allt.
Shay...
Du är nog bara rädd att växa upp.
Jag är rädd att sluta växa.
Och jag vill att du följer med.
- Nej. - Titta. Jag har mat till oss båda.
Från köket, som du visade. Det är fyra dagar dit.
De odlar sin egen mat där. Jag har hört att det luktar hav.
- Shay... - Det finns inga morfer eller surfplattor.
Jag gillar dem!
Och man är den man föddes att vara. Man är fri!
Jag vill inte vara fri, jag vill vara snygg!
Det... Jag kan inte.
- Jag kan inte. - Snälla, Tally...
- Jag är less på att känna mig mindre värd. - Det är du inte.
- Jag vill bli sedd. - Jag ser dig.
En vägbeskrivning, skriven i kod som bara du förstår.
Utifall att.
Det är han.
Lämna mig inte.
Snälla!
Jag måste.
God morgon, Tally.
Gratulerar.
...vackra och fria från hat och diskriminering baserat på utseende.
Ni har väntat hela era liv på det här ögonblicket.
Ledger Hart.
BLI DITT NYA JAG
Zayd Reyes.
Imani Badu.
Kalen Forsberg.
Tally Youngblood?
Är nånting fel?
Kan du tala om vart vi ska?
SÄRSKILDA OMSTÄNDIGHETER
Om det handlar om grejen med bungyjackan, så kan jag förklara.
Särskilda Omständigheter. Nivå sju.
Hej, Tally.
Jag är dr Cable. Kom in.
Vet du vem jag är?
Jag är ledsen att skjuta upp din operation.
Jag vet hur plågsamt det känns.
Men vi behöver din hjälp.
Shay är borta. Sätt dig.
Tack.
Så hemskt.
Du såg väl att hon inte var i väntrummet?
Jag trodde att hon var sjuk eller nåt.
Trodde du det?
LÖGN
Shay befinner sig i fara.
Jag vet inte var hon är.
Vi tror att hon har blivit hjärntvättad av en man som heter David.
Han får folk att lita på honom och håller dem sen mot deras vilja.
Hjälp oss.
Ju snabbare du gör det, desto snabbare kan du opereras. Vi har utrustning här.
Sa hon nåt som kan hjälpa oss att hitta henne?
Jag önskar att jag mindes.
Tja... En natt på elevhemmet kanske hjälper dig att minnas.
Nåt kanske väcker ett minne.
Ska...
Ska du skicka tillbaka mig?
Bara tills du kan hjälpa oss. Försök minnas.
Titta vem som är här. Varför är hon tillbaka?
Hon lär bli kvar för evigt.
Öppna.
Stornäsa? Herregud!
Du var bara tvungen att göra det annorlunda.
Du fattar inte hur mycket jag behövde träffa dig.
De är på mig för min kompis Shay.
Jag får ingen operation förrän jag berättar var hon är.
Berätta allt du vet, då.
Men jag lovade.
Du lovade mig nåt också.
Vad ska jag göra?
Vi drömde om hur det skulle vara i staden varje dag i fyra år.
Du ska ju vara med mig.
Du har inte pingat mig på tre månader och du var jättekonstig sist.
Det... Det är annorlunda där. Du kommer att känna dig annorlunda där.
Ja, du har sagt det.
Vad ska du göra, Vindöga?
Vägra hjälpa dem? Inte opereras?
Du kommer att bli utstött.
Och det låter som om hon befinner sig i fara.
Du bryter inte ditt löfte om hon behöver hjälp.
Jag är glad att du väljer att hjälpa oss.
Jag ska berätta en sak bara en handfull personer vet.
Den här David och Smoke?
De utvecklar ett vapen för att attackera oss.
Varför skulle de göra det?
De tycker att deras sätt att leva är bättre än vårt.
Så pass att de vill få bort oss.
De planerar att utplåna vår stad med vapnet och krossa vårt sätt att leva.
- Shay är inte delaktig i nåt sånt. - Nu är hon det.
Underskatta inte David. Han har hjärntvättat henne.
Shay står under hans inflytande nu.
Om hon försöker ta sig därifrån gör han henne illa. Eller nåt värre.
Jag vill att du hittar Smoke.
Du måste bli en av dem, så att vi kan hitta vapnet innan det är för sent.
Du står inför ett val.
Du kan bli opererad, som du alltid har velat...
...eller ge dig in i det okända.
Och rädda din kompis.
Rädda oss alla.
"Ta banan förbi gapet tills du ser nåt som är långt och plant."
Titta upp.
När du har hittat vapnet signalerar du till oss med halsbandet.
Då kommer vi, så fort vi bara kan.
Shay behöver dig.
Vi också.
Herregud!
AKTIV
"...tills du ser nåt som är långt och plant."
Jag ska hitta henne och ta livet av henne.
SPAGETTI & KÖTTFÄRSSÅS
"Hitta klippan och upp på den kila. Titta inte ner och försök inte ila."
Nej!
Nej.
"Kallt är havet och vågorna brusa.
Vid det andra ska du genom luften susa."
Ja!
"Resan slutar i ett hav av tiger.
Smoke finner dig innan solen stiger."
Tack för att du hälsar på, Peris.
Ingen orsak, dr Cable.
Jag är så glad att du hjälpte mig att övertala Tally.
- Hon behövde dig verkligen. - Är hon här?
Nej, hon hjälper oss med en sista sak.
Hur kändes det att träffa henne?
Det kändes faktiskt ganska bra att vara där igen.
Det hände en så konstig sak när jag såg henne.
Jag... började känna saker.
Sånt jag inte känt sen före operationen. Hon påminde mig om hur jag var förut.
Vem jag var. Och jag saknade det.
Jag vet att det låter dumt, för jag är här nu.
Men det finns fortfarande ett band mellan oss.
Det låter inte dumt, Peris.
Och du är inte ensam.
Det finns alltid några utvalda få som behöver... mer.
Vi har jobbat på en helt ny väg för några utvalda få, som du.
En som ger klarhet åt våra tankar.
Jag kan göra dig särskild.
Hur låter det?
Jättebra.
Tack, dr Cable.
MUSKELKAPACITET - KENETISKT SVAR NEURAL FÖRSTÄRKNING
Vem är du?
David.
Ge mig din ryggsäck. Tur att vi hittade dig.
Spårare.
Jag visste inte att den fanns där.
Brädor har alltid spårare. Det var så jag hittade dig.
Ut med armarna.
Vänd dig om.
Du är ren.
- Kom. - Okej.
SPÅRARE - LARM
Vi fick en signal från spåraren i svävbrädan.
Den har tagits bort.
Skicka in två särskilda. Tio kilometers radie.
Hon har fått kontakt.
- Är det här Smoke? - En utpost. Det är en dagsvandring kvar.
Nykomlingar tas inte med till Smoke direkt.
- Varför inte? - De måste granskas först.
- Det här är Croy. - Hej.
- Tally? - Shay.
Shay!
Herregud!
Jag är så glad att se dig!
- Jag trodde inte att du skulle komma. - Mår du bra?
Om jag mår bra? Du ser ut att ha varit i krig.
Det har jag! "Genom luften susa"? Skämtar du?
Chansen att du skulle fatta var väl sju procent.
Visst. Gud!
- Kom och fräscha upp dig. - Jag är så trött.
- Är du verkligen här? - Ja!
- Ingen har tagit sig hit ensam förr. - Nej.
- Är inte det misstänkt? - Självklart.
Men om hon gjorde det ensam, behöver vi henne.
Det gör ont överallt.
Jag försökte få dig att följa med oss.
Tänker du berätta om halsbandet?
Nån gav det till dig.
Vem?
- Peris kom till mitt rum sista kvällen. - Va?
- Var inte ni bara kompisar? - Det är vi.
Men han gav dig ett smycke?
Det är...
Han ville bara kunna känna igen mig efter operationen. Det är ingen stor grej.
Okej...
Du verkar lycklig.
Det är jag.
- Det trodde jag inte. - Vad menar du? Varför inte?
Alltså...
Jag...
Det är nåt med det här stället. Det är inte som det verkar.
Hallå! Du kom precis.
- Jag vet, men... - Vänta lite.
- Vem har sagt det? - Jag är bara orolig för dig.
Är du här för att försöka få med mig tillbaka?
Du måste lämna oss. I morgon bitti.
- Om du vill vara snygg, gå och bli snygg. - Vänta!
- Jag kanske behöver mer tid. - Det funkar inte så.
Ge mig några dagar.
Jag är ledsen.
Det är jag.
Det är mycket att ta in, antar jag.
Jag vet inte.
Så här gör vi:
Jag säger inget om det här. Det är vår hemlighet.
Men du måste lära känna dem. Lär känna Smoke.
Jag vet att det är rätt plats för dig, men du måste ge det en chans.
- Okej? - Ja.
Du kommer att hitta det du söker.
- Okej? - Ja.
Okej.
Sista bränningen innan vi återvänder. Croy, du spanar. Ryde, du hjälper mig.
- Jag påbörjar första kontrollen. - Jag hämtar förnödenheter.
Vad händer?
- Vi måste tända eld i västra passet. - Var det ni som tände på?
Orkidéerna är giftiga. De suger upp alla näringsämnen och förstör allt i sin väg.
Nej, de är en ren energikälla, till skillnad från olja.
De vill att du ska tro det. Blommorna gör jorden till en ödemark.
De dödar allt och tvingar alla att leva i staden.
- Följ med och se det med egna ögon. - Ska hon verkligen med?
- Vi känner henne inte. - Hon behöver se sanningen.
Med egna ögon.
Jag går i god för henne.
Kom.
Det är en gammal rostiskrigsmaskin som fått solpaneler.
Nu är den perfekt för att sprida eld.
Närmar oss västra bergspasset.
Titta ner. Man ser var blomfältet tar slut. Det var grönt en gång.
Töm fältet.
Det är tomt.
- Din tur, Shay. - Okej.
- David, rörelser på fältet. - Våra eller deras?
Vänta, jag går ner.
Shay!
- Shay! - David, titta ner!
- Är det där spanare? - De springer in i lågorna.
De är ute efter Shay.
Vänta!
Tally, nej!
Jag ser dem inte. Gå lägre.
Shay!
- Vi måste stiga, vi tappar lyftkraft. - Vi lämnar dem inte!
Shay!
Tally.
Tally!
- Kom igen! - Stig! Sätt fart!
Vi har dem!
Herregud.
Jag vill veta hur spanarna hittade oss.
Just efter att fröken Solo företagit sin resa.
- Va? - Säkert att du inte hade hjälp?
- Skämtar du? - De vill förinta oss!
Är det bara jag som är orolig?
Nej, vi känner inte Tally.
Men hon riskerade sitt liv för att rädda nån vi bryr oss om.
Man hoppar bara ur en helikopter om man tror på nåt större än sig själv.
Det är grundvalen i Smoke.
Packa. Vi ger oss av i morgon.
Jag sa till Shay att jag inte ville följa med.
Och sen dyker jag bara upp, ensam? Varför skulle de tro på mig?
Folk tror det de vill tro.
Utnyttja det.
Titta.
Välkommen till Smoke.
Kom, så går vi.
- Jag är vrålhungrig. - Jag med.
Det är svårare än att leva i staden. Vi odlar vår egen mat.
Men det är så mycket godare när man odlar det själv.
Alla måste jobba, även de äldre.
Vi har inga pengar, så vi delar och byter.
- Så att du inte fryser. - Tack.
Kom.
Men det viktigaste av allt?
Alla är här för att de har valt det.
Det är spännande. Och det är på riktigt.
Har ni proviant i en grotta?
Det är ett gömställe också. Turmalin blockerar deras skannrar.
Det var tågräls på rostisarnas tid, men nu återanvänder vi den.
Till vad?
Allt möjligt. Kastruller och grytor. Redskap.
Vapen, då?
Teoretiskt, ja, men det är inte vår stil.
Kan jag hjälpa dig?
Nej!
Jag letade bara efter vatten.
- Det finns där borta, i fältköket. - Så klart.
- Det här är... - Inget som rör dig.
Den förändring vi vill se har inget med vapen att göra. Det är större än så.
Du ska få se. Vänta.
Hej.
Din tur.
Vadå?
Fysiskt arbete rensar hjärnan. I er kultur låser de er framför skärmar.
- Ni rör aldrig på er. - Jag rör på mig.
Jag smet ut nästan varje kväll i staden.
- Förlåt då! - Ja...
- Okej, då. - Testa.
Sätt foten här, håll i ordentligt och tryck neråt.
- Kan jag hålla här? - Ja.
- Det är ju jobbigt! - Jättebra!
Fortsätt så. Jag måste mata kaninerna.
- Vi ses sen. - Okej.
- Jag rör på mig! - Jag hade tydligen fel.
Är det som du trodde?
Inte alls.
Maten är klar. Kom och ät.
- Shay, här. - Tack.
- Varsågod, Tally. - Tack så mycket.
Len, morötterna?
Ja.
- Inte som elevhemsmaten, direkt. - Förlåt!
Jag har aldrig ätit nåt så starkt.
Jag använde Croys chilipulver.
Det är bara bra till grönsaker, chiligrytor och björnattacker.
- Björn? - Ja.
Kan jag få allas uppmärksamhet?
- Tyst! - Hörni!
Vi såg spanare i västra passet i går kväll.
Så nära har de aldrig varit tidigare.
Vi stoppade dem.
Men det var inte enkelt.
Staden kommer inte att ge sig.
För Smoke hotar allt de står för.
Vår tid här är begränsad.
Vi måste uppnå vårt mål.
Vi tror på att bevara det som är naturligt.
De tror på manipulation.
Hur många gånger om dagen tänkte du på ditt utseende innan du kom hit?
Och på dina fel?
De får oss att känna oss ensamma och osäkra
så att vi inte hinner med det som är viktigt.
Att tänka, läsa, lära oss, drömma.
Att välja vem man vill bli.
Jag ställer inte upp på det.
Det gör inte ni heller.
- Vi gör det som krävs för att skydda det. - Ja!
Blunda med ena ögat
och sikta precis ovanför mitten.
- Okej? - Okej.
- Bra. Här. - Okej.
Ja. Säkringen. Såja.
Okej. Så... Håll det som...
Aj!
- Vilka blåsor. - Ja.
Från domkraften?
Man behöver inte ha tjock hud för att använda en morfplatta.
- Vi kan fortsätta när det har läkt. - Nej.
Jag vill lära mig.
Okej.
- Testa att blunda med båda ögonen. - Taskigt!
- Vi kan ta det en annan dag. - Nej. En gång till.
Okej.
Ja!
- Wow! Snyggt! - Tack.
Du ger inte upp.
Kan du sakna staden?
Jag har aldrig bott där.
- Jag föddes här. - Bor dina föräldrar här?
- De uppfostrade mig själva. - Jag känner knappt mina föräldrar.
Sist jag såg dem bad de om min morf,
så att de kunde hitta mig efter operationen.
Stackare.
- Det är normalt att föräldrar vill det. - Nej, det är det inte.
Vänta här.
- Istället för tjock hud. - Till mig?
- Tack! - Självklart.
De är jättefina. Tack så mycket.
Ge plats!
- David! - Ge plats! Vi behöver hjälp!
Jag har dig.
- Går det bra? - Vad har hänt?
Vi fick sällskap när vi brände blommor, men vi drev bort dem.
- Sailor? - Spanare.
Vi är i säkerhet nu.
Det var inte normala spanare. Inga vanliga snyggingar.
De var snabba. För snabba. Jag har aldrig sett nåt liknande.
Jag såg dem springa genom eld.
Vi måste lägga om det där och stoppa blödningen.
- Här. - Tack.
Är det här eldhopperskan som tog sig hit på egen hand?
Är du less på att berätta om det än?
- Är det där Davids handskar? - Ja. Jag började få blåsor på händerna.
Gav han dem till dig?
Ja. Är det...
Jag förstår inte.
Saker har ett annat värde här.
Han tillverkade dem. De kom inte ut ur nån vägg.
Man överväger presenter noga här.
Han tycker om dig.
Va?
Du måste välja.
Tänker du stanna eller inte?
Jag ger tillbaka dem. Jag behöver dem inte.
Det är inte det. Behåll dem. Eller ge tillbaka dem.
Bär halsbandet eller låt bli. Välj Smoke eller inte.
Jag vill ha dig här.
Men det är inte schyst mot mig, David eller nån annan att du står och väger.
Vilken lång dag.
Varför ändrade du dig?
Shay sa att du inte ville följa med. Sen kom du ändå.
Jag antar att jag ville välja vem jag blir.
Men det var inte lätt. Vissa säger att ni radikaliserar folk.
Inte helt fel.
All samhällsförändring verkar radikal i början.
- Jag menar inte så. - Vad menar du, då?
De säger att ni har ett vapen.
Att...
Att ni tänker utplåna staden.
Kom.
David? David! Hej.
Saknar du maten här?
Tally, det här är mina föräldrar.
- Hej. Trevligt att träffas. - Detsamma.
Tally tror att vi har ett vapen.
- Jag sätter på tevatten. - Kom in.
- Var den här din? - Läs "Civil Olydnad". Den är ännu bättre.
- Du behöver klippa dig. - Ja!
Uppmuntra henne inte. Sist förlorade jag nästan ett öra.
Det är inte sant. Jo, lite.
- Förlåt! - Det gör inget.
Ni är så lika David. Jag har aldrig sett det förut.
Dina ögon och ditt leende.
- Det är därför han är så snygg. - Okej...
Jag sa inte att du är perfekt. Du har våra fräknar.
- Sätt dig, hjärtat. - Tack.
Så... Vad kan vi hjälpa till med?
Jag vill berätta för henne.
- Hon har nog inte varit här länge nog. - Hon kan ta det. Jag litar på henne.
Före Smoke var de läkare.
Plastikkirurger. Vi jobbade för staten.
Sista året vi bodde i staden utnämndes jag till kommittén för morfologisk standard.
Jag fick tillgång till hela den medicinska databasen.
Och jag försökte göra operationen säkrare.
Vad menar du?
Det skedde flera dödsfall varje år.
Inte illa för en stor operation, men jag ville förbättra det.
Har folk dött av det? Det...
- Det visste jag inte. - De tystar ner det.
Det var då jag först såg att folk fick lesioner på hjärnan.
Det är skador på frontalloben som gör en avtrubbad.
Man bryr sig inte om nånting, man kan inte tänka klart.
Man invaggas i en falsk känsla av lycka.
- Jag... Jag förstår inte. - De raderar den man är.
När vi insåg det, dök Cable upp, sa åt oss att sluta gräva och tog vår forskning.
Då förstod vi att skadorna inte var en biverkan av operationen. De var syftet.
Men...
- Varför skulle Cable göra nåt sånt? - För att kontrollera oss.
Cable har inte alltid varit så här. Vi var kollegor. Vänner.
Vi fick operationen samtidigt, men vi var viljestarka. Rebelliska.
Så vi bjöds in i den inre cirkeln
där vi fick ett botemedel, så att vi kunde tänka igen.
Alla har inte turen att vara läkare.
Andra får ytterligare operationer och blir apatiska soldater.
Az och jag kunde inte bara se på.
Vi visste att det var fel, så vi flydde.
Vi slutade få operationer och valde att åldras naturligt.
Så här är vi. Vi erbjuder ett alternativ med fritt tänkande och självacceptans.
Och ägnar resten av våra liv åt att återskapa botemedlet.
Har ni hittat...
- Har ni hittat det? Kan ni bota skadorna? - Vi är nära.
Men det saknas en syntetisk komponent som vi inte har här.
Men vi har skapat basserumet i vårt labb.
När de två kombineras, kan vi bota lesionerna.
Det vore det ultimata vapnet mot dr Cable.
De har nanosyntesen i staden, men det är för farligt att gå dit.
Az jobbar på ett substitut.
När det är klart, måste vi hitta volontärer till prövningarna.
Kan ni inte bara kidnappa snyggingar om de ändå inte kan tänka?
Vi kan inte tvinga dem och vi vet inte om det är ofarligt.
Det gäller hjärnan. Det är komplicerat.
Det finns en massa biverkningar. Anfall, hjärnskador...
Död.
Vi har jobbat på att reproducera botemedlet i 20 år.
Cable vet. Det är därför hon närmar sig.
David...
Jag har inte varit helt uppriktig.
Jag kom inte hit för Smoke.
Jag kom för min egen skull. Jag vet inte hur jag ska säga det här.
Jag har matats med lögner hela mitt liv och trodde på allt.
- Jag har gjort saker och... - Tally...
Jag tog med dig hit och berättade allt för att jag vet vem du är i dag.
Sluta vara så snäll.
Sluta fundera på vad dina föräldrar vill.
Vad staden vill eller vad Smoke vill.
Vad vill du?
Jag har gjort så många dumma grejer.
Jag har tänkt helt fel.
Jag kanske bara är ful.
Nej.
Det du gör
och hur du tänker
gör dig vacker.
Spanare!
Tally! David!
Tally, kom!
Kom hit!
- Vi måste göra nåt. - Nej! David!
De är för starka. Vi får göra nåt annat.
Rör mig inte!
Släpp mig!
Ner!
Nyah!
- Släpp mig! - Det räcker nu!
Det är dags att låta människor välja.
Jag har sett ditt labb, Maddy.
Du vill bara att det ska finnas ett val.
Ditt.
- Vi måste göra nåt. - Stanna här, snälla.
Var är han? Er son. Ledaren för upproret.
- Han har inget med det här att göra. - Han har allt med det att göra.
Han försöker förstöra allt vi har byggt upp.
Var är han?
Jag frågar en gång till:
Var är er son?
Bara han.
Nej, vänta...
- Nyah, gör inte så här. - Vad gör du?
Peris...
- Snälla, Nyah! - Vad gör du?
Peris, gör det inte!
Nej!
- Släpp mig! - Nej!
Nej!
Peris...
Nej...
Tack för att du kom, Tally.
Du sa inte att du tänkte göra folk illa!
Det sa du inte.
Tally...
Jag gick i god för dig.
Du har gjort jättebra ifrån dig, som jag visste att du skulle.
Din operation har schemalagts.
Alla era operationer har schemalagts.
- Nej! - Nej!
Förrädare!
Vänta. Nej!
Spring, David. Spring!
Låt henne fly.
Hon kommer till mig.
- Samla ihop fångarna. - Nej!
Krossa Maddys labb och allt i det.
Förinta Smoke en gång för alla.
David...
- Varför? - Lyssna! Jag försökte förstöra halsbandet.
Jag visste inte att det skulle föra dem hit.
Förlåt!
Croy hade rätt. Du ljög.
- Vartenda ord var en lögn. - De tvingade mig. De hotade mig.
Med vadå? Sa de att de skulle göra Shay illa?
De sa att du skulle göra Shay illa. Göra alla illa.
Jag ville inte att det här skulle hända. Jag föll för det här stället.
Jag visste inte att man kunde leva så här, vara sig själv och att det räckte,
eller att priset för att bli snygg är ens sinne.
Jag dör hellre än låter dem omvandla mig nu.
Jag är så ledsen!
Förlåt mig.
Vad tänker du göra?
Hämta dem.
- Jag följer med dig. - Nej!
Du har aldrig varit i staden. Det har jag.
Jag har varit i byggnaden dit de för din mamma.
Jag vet hur man tar sig in. Låt mig ställa det till rätta.
- Jag litar inte på dig. - Det behöver du inte.
Följ mig bara.
-"Bibliotek". Du missar andra i:et. - Biblio...
- Bibliotek. Böcker var gratis. - Sussy!
Tally! Vi hörde att Smoke har förintats.
Vi tände elden för två dagar sen, men ingen kom.
- För det finns inte. - Lägg av.
David.
- Du finns inte. - Är det där David?
Jag är David. Vi behöver er hjälp.
Hör på. Jag behöver din kommunikationsring.
Samla ihop så många ni kan och gör en avledningsmanöver.
- Okej? - Okej.
- Ja. - Okej.
Vill ni vara rebeller? I dag är dagen. "Smoke lever." Skriv det på himlen. Kom.
- Kom! - Det var David!
SMOKE LEVER
Nu.
Snyggingar har coola saker.
Okej, kom.
Okej.
NIVÅ 7
Det är som att bryta sig in i köket. Öppna, tack.
- Tillträde... - Vänta.
- Tillträde nekat. - Va?
Jag...
- Ge mig hans hand! - Här.
Jag har den!
Mamma!
Shay?
Croy!
- Croy! - Shay!
Här är vi!
Det finns en nyckel. Jag sätter i den här. Vrid om på tre. Ett, två, tre.
UPPLÅST
Ja! Den vägen.
- Ta vänster. - Jag mår bra.
- Sätt fart! - Var är Shay?
- Förrädare! - Lyssna! Croy...
- Lyssna! Hon är vår enda chans. - David!
- Mamma! - Jag är här.
Ta vänster. Vänster. Skynda.
Var är Shay?
- De tog henne till operation. - Nej.
Det är för sent. Det är över.
Nej, det är det inte.
Jag vet att ni inte litar på mig, men vi måste rädda Shay.
Jag har en idé. Men då behövs alla.
Shay?
Här.
- Den här vägen. Här. - Shay!
Här inne.
Tally!
Visst är jag snygg?
Jag blev först, för jag bråkade mest.
Som jag sparkade och skrek. Jag klöste nästan ut ögat på en sköterska.
Tally! Andas.
Shay, dina ögon.
Gyllene, precis som du alltid ville ha.
Du är väl inte avundsjuk?
Jag är så ledsen.
Be inte om ursäkt.
Du hade rätt.
Det känns helt fantastiskt att se ut så här.
Peris.
Är hon inte enastående?
Ni står inför ett val.
Jag föreslår att ni väljer operation.
Okej, jag går.
Att tänka fritt är en cancer, Tally.
Låter man människor välja själva förintar de världen.
Det gjorde de nästan.
Genom att ta bort valfriheten räddades de.
Människor behöver ledas och vissa bland oss är lämpade att leda.
Människor är mycket lyckligare så här.
- Ni kommer att bli lyckligare så här. - Men då är jag inte jag.
Nej.
Men du kommer att bli snygg.
Kammaren äventyrad.
Var god evakuera.
Kammaren äventyrad.
Var god evakuera.
Shay!
- Kom! - Mamma!
Kammaren äventyrad.
Var god evakuera.
Jag kommer.
Kammaren äventyrad.
- Vart ska vi? - Kom!
Kom! Här borta! Kom.
Vänta!
- Nej, vänta! - Låt mig prata med honom.
Stornäsa...
Din hand...
Vindöga och Stornäsa.
För evigt. Minns du det?
Jag vet att du finns kvar där inne.
David!
- David! - Spring!
Sluta!
Tally!
Stornäsa!
Vindöga.
Nej!
Tally.
Kom. Vi måste ge oss av.
- Okej. - Kom nu. Kom.
Kom, så går vi.
SMOKE LEVER
Herregud...
Mår du bra, Croy?
- Mår alla bra? - Ja, tack vare er två.
Vi har det. Vi har det vi behöver för botemedlet.
- Labbet är förstört. Forskningen är borta. - Nej. Din påse.
- Va? - Din påse.
Tillräckligt för att reproducera. Jag tog nanosyntesen från Cables labb.
- Jag kan nog färdigställa receptet nu. - Betyder det att vi kan bota Shay?
Men jag vill inte bli botad.
Jo, du...
- Det här är inte du. - Jag?
Se på er. Ni springer runt i ruinerna som ett gäng rostisar.
Ni är fulla av paranoia, rädsla och avundsjuka.
- Du har inte alltid varit så här. - Nej.
Förr var jag ful.
Jag är bara här för att jag tycker synd om Tally.
Om jag inte hade berättat om Smoke hade du varit snygg nu.
Vi har inte tid med det här. Vi tar med henne och tvingar henne.
- Vi vet inte om det är ofarligt. - Hon är inte sig själv.
Vi utför inte medicinska experiment på nån som inte vill.
Det är skillnaden mellan oss och dem.
Jag gör det.
Va?
Jag kan vara din försöksperson.
De överlämnar mig, sen gör du mig vanlig igen.
Nej.
Snälla Maddy. Shay kan inte välja nu, men det kan jag.
Jag vill att du gör det.
Cable kanske dödar dig.
Jag vet.
Det finns risker.
Du har botemedlet. Om det fungerar, kan vi övertyga Shay
och kanske alla andra också.
Det är så vi förändrar världen.
- Det är värt det. - Nej.
- Vi kommer att förlora dig också. - Nej då.
Jag är stark.
Det tog lång tid, men jag vet vem jag är nu.
- Jag låter dem inte ta det ifrån mig. - Hur vet vi att det fortfarande är du?
Jag ger dig ett tecken.
- Jag är ledsen att du hade rätt om mig. - Nej, det hade jag inte.
Tack.
De kommer.
Om du kommer tillbaka vet jag att du har förlåtit mig.
Du är så vacker.
Ge er av.
Ge er av!
Förlåt mig, Shay.
Jag ska ställa det till rätta.
Jag är Tally Youngblood!
Gör mig snygg.
Välkommen till ditt nya hem.
Vill du justera belysningen?
Nej, det är perfekt som det är.
Jag vill kontrollera hälsa och välmående.
- Går det bra? - Varsågod.
- Läker du som du ska efter operationen? - Ja.
- Upplever du ängslan eller obehag? - Nej, inte alls.
Och hur känner du dig i dag?
Jag känner mig rofylld.
- Är du nöjd med resultatet av operationen? - Ja.
Jag älskar mitt nya jag.
Jag älskar att vara snygg.
Undertexter: Rosanna Lithgow