Downloaded from YTS.MX
Nyt on valmista, Will.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Tässä minä kävelen huoneeseen -
ja istahdan alas, kuten dokumenttielokuvien alussa usein tehdään.
Niissä käytetään materiaalia,
jossa henkilö ei tiedä, että häntä kuvataan.
Siinä ei esiinnytä.
Hei. Minä olen Will Ferrell, yksi maailman parhaista näyttelijöistä.
Kauan sitten olin Saturday Night Livessa.
Will Ferrell.
En ole saanut täältä ystäviä.
Tapasin siellä miehen nimeltä Andrew Steele.
Aloitimme yhtä aikaa, hän käsikirjoittajana.
Päivää, tässä Robert Goulet.
Hän kirjoitti sketsejä, joissa esiinnyin.
Saddam puhelimessa.
Hänestä tuli SNL:n pääkäsikirjoittaja.
Laita nyt ne sarvet pois.
Andrew syntyi ja kasvoi Iowassa.
Hän käytti Leviksiä, joi pahaa kaljaa ja harrasti liftausta.
En ole nukkunut kolmeen päivään.
Hän oli rakastettava mörökölli, jolla oli omituinen ja luova huumorintaju.
Teimme töitä yhdessä vuosikaudet,
ja Will sanoi haluavansa tehdä valistusohjelman koululaisille.
Ymmärrätkö ketoasidoosin vaarat?
Hölmöilimme ja pidimme hauskaa. Me myös joimme paljon.
Jos joskus mietitte, miksi Will Ferrell meni tekemään tietyn jutun,
Andrew Steele oli todennäköisesti mukana tekemässä sitä.
Miksi tein höhlän perhe-elokuvan televisioon?
Sarah palaa töihin, minä hoidan lapset.
Miksi tein espanjankielisen elokuvan?
Kuka ekana kotona?
Miksi mainostin pahaa kaljaa?
Samaan aikaan me molemmat menimme naimisiin -
ja saimme lapsia.
Ajan saatossa hänestä tuli yksi parhaista ystävistäni.
Korona-aikana emme tavanneet pitkään aikaan.
Sitten kerran, kun olin kuvaamassa elokuvaa Bostonissa,
sain tämän sähköpostiviestin Andrew'lta.
"Hei, Will.
Minulla on kerrottavaa.
Olen jo vanha,
ja vaikka tämä ilmoitus saattaa tuntua typerältä ja tarpeettomalta,
aion ryhtyä elämään naisena."
"Olen viimeiset kymmenen vuotta yrittänyt ymmärtää, mistä on kyse.
Olen yrittänyt päästä siitä eroon kerta toisensa jälkeen.
Nyt en enää tappele vastaan.
Lapsena luulin, että kaikki pojat tuntevat samoin.
Sitten ajattelin, että olin omituinen.
Sitten työnsin sen syrjään vuosikausiksi ja päädyin terapiaan.
Tuntui upealta, kun mieleni ja ruumiini nousivat kapinaan -
sitä luonnotonta, onnetonta olentoa vastaan, joka olin.
Luonteeni tuskin muuttuu transnaisena.
En ole enää paskapää, vaan ämmä.
Näin olen paljon onnellisempi."
"Toivoisin, että tulevaisuuteni olisi valoisa ja huoleton,
täynnä rohkeutta ja itsevarmuutta, mutta ei.
Olen edelleen epävarma ja pelokas,
kuten olen aina koomikkona ollut."
"En varmasti ole hyvä tässä.
Tästä tulee hidasta, hankalaa, pelottavaa ja riemukasta.
Toivon, etten menetä ketään itselleni tärkeää ihmistä.
Kiitos. Ilmoitan nimeni myöhemmin."
Viestin lähettäminen oli vaikeaa.
Kirjoitin sen monta kertaa uudelleen,
kun yritin muotoilla ajatukseni sanoiksi.
Se oli yllätys.
Aivan hullua.
Kun ihminen tulee kaapista, suurin kysymys on,
rakastetaanko häntä vielä.
Olen tavannut transihmisiä, joita ei sen jälkeen ole rakastettu.
Tiedän, että Will on ystäväni, mutta minä en ole enää Andrew Steele.
Selvä. Miten tästä eteenpäin?
WILL JA HARPER
Kun olin lähettänyt viestin Willille,
hän vastasi nopeasti, että on tukenani.
LOS ANGELES KALIFORNIA
Kirjoitin hänelle, että rakastan häntä ja olen hänen tukenaan.
Pidimme tiiviisti yhteyttä.
Aarre!
Minulla oli kuitenkin paljon kysyttävää.
Minullakin on kysyttävää Williltä.
Mitä transsukupuolisuus merkitsee hänelle? Pitääkö hän minua naisena?
Tunteeko hän ketään muita transihmisiä?
Miksi hän valitsi nimen Harper? Mistä asti hänestä on tuntunut tältä?
Miksi hän salasi asian näin kauan?
Haluaako hän kysyä hormoneista, leikkauksista ja karvanpoistosta?
Pohtiiko hän asioita, joita transihmisiltä ei saisi kysyä?
Tykkääkö hän edelleen pahasta kaljasta?
Miksei hän pidä Natty Lightista?
Onko hän vaihtanut viiniin?
Se on helvetin hyvää olutta. Kaikkein parasta.
Haluaako hän, että kohtelen häntä jotenkin toisin?
Saanko minä nyt aivan uuden ystävän?
Haloo.
Will soitti minulle.
Hän tietää, että olen ajanut USA:n halki melkein yhtä usein kuin rekkakuskit.
Olen ajanut ja liftannut kaikkialla Amerikassa. Rakastan tätä maata.
Perillä.
Mutten tiedä, rakastaako se minua juuri nyt.
Transitionsa jälkeen Harper suri sitä,
ettei ehkä voisi enää käydä samoissa paikoissa.
Silloin keksin kysyä Harperilta, haluaisiko hän lähteä automatkalle -
ja käydä samoissa paikoissa uutena itsenään.
Samalla miettisimme, mitä tämä kaikki merkitsee meille kahdelle.
Miehenä pakkasin automatkalle mukaan kolme T-paitaa, kolmet kalsarit -
ja yhdet farkut.
Tästä tulee vaikeaa. Kengät aiheuttavat eniten hankaluuksia.
Jestas sentään.
Laajennan matkalaukun äärimmilleen.
No niin.
Tarvitsen vain parit kengät.
Otan tällaisen erätakin,
jota tuskin käytän.
Sherlock Holmes -asu kannattaa ottaa mukaan.
En usko, että kaikki mahtuu.
Hemmetti.
Ei alttosaksofonia mukaan.
Autoreissuun pitää ottaa retkituolit ja kylmälaukku.
Sitten voi pysähtyä milloin haluaa ja juoda kylmän Natty Lightin,
tai mitä Will nyt juokin. Jonkin appelsiinilla maustetun artesaanioluen.
Harper.
Terve vaan.
Olen jumissa Dallasissa.
Lento ohjattiin tänne, koska matkustamossa oli ilmanpaineongelma.
Painoin tietysti koko ajan kutsunappia ja kysyin, tarvitaanko apuani.
Ja minun käskettiin rauhoittua.
Käskin heidän rauhoittua itse, joten meidät heitettiin koneesta.
Tuletko hakemaan minut?
Haen sinut New Yorkista. - Hyvä.
Nähdään siellä. - Selvä. Hei sitten.
Vietämme tien päällä 16 vuorokautta.
Esiin nousee varmasti yhtä ja toista, mutta tuntuu oudolta.
Olemme hyviä ystäviä.
Vai olemmeko? Tuntuu kummalliselta sanoa näin.
Olen aina ollut Harper Steele, joten Will on aina ollut Harperin ystävä.
Hän oli kuitenkin myös sellaisen hahmon ystävä,
josta en pidä ja jota en nyt tarvitse.
Pääsin kuin pääsinkin lennolle.
Kaikki on valmiina.
Moni meistä ei tiedä, miten kuuluu toimia.
Meidän ystävyytemme ja suhteemme on nyt tuntemattomilla vesillä.
Nähdään pian.
Will valitsi ihan omituisen tapaamispaikan.
Ehkä julkkis vain välttelee nähdyksi tulemista.
Mitä helvettiä?
Löysit perille.
Kiitos, että tulit. - Mikä paikka tämä on?
Van Dortlandtin golfkenttä.
Hei vain, kamu. - Mitä kuuluu?
Muistan tämän paikan. Pelasimme täällä golfia pari kertaa.
Minulla on edelleen New Yorkin golfkortti.
Pelataanko kierros? - Pelataan.
Voi jessus.
Näytät muuten hyvältä. - Kiitoksia.
Hieno takki.
Olen taitava pakkaaja. Kas näin.
Kyllä se siellä pysyy.
Mahtava auto.
Millainen ajettava tämä on? - Hirveä.
Aivan kauhea.
Vuorattu nukkamatolla. Ylellistä. - Niinpä.
Menoksi.
1. PÄIVÄ
Ennen lähtöä haluan käydä aamiaisella lasteni kanssa.
Sen jälkeen lähdetään ajamaan.
Mukavaa nähdä lapsesi taas pitkästä aikaa.
Hei vaan.
Huomenta.
Mitä kuuluu? - Kiva nähdä.
Milloin tapasimme viimeksi?
Me tapasimme SNL:ssä ehkä kolme tai neljä vuotta sitten.
Ennen koronaa.
Olen tuntenut teidät ihan pienistä asti.
Sinulla oli joskus pikkuinen saksofoni. - Oliko?
Aloit esittää jotain...
Perhebändi soittelee
Ai?
Osaatko soittaa saksofonia? - Minäkin soitin jotain pientä.
Te kaksi vain tuijotitte. "Tuo ei ole hauskaa eikä taitavaa."
Nyt tuli pulma.
Listalla on kreikkalainen munakas ja ateenalainen munakas.
Hei vain. Joko haluatte tilata? - Kyllä.
Mitä saisi olla?
Onko teillä tsatsikia?
On toki, tämähän on kreikkalainen ravintola.
Tsatsikia kaikille. - Ei kaikille.
Kiitoksia. - Kiitos.
Mitä...
Onko siis niin, että sanotte Harperia edelleen isäksi?
Sanomme häntä papaksi.
Pappa.
Muuten sanotte häntä naiseksi. - Niin.
Sanomme häntä isäksi tai papaksi, koska hän itse toivoi niin.
Kerroitko asian heille kasvokkain?
En. - Mekin saimme sähköpostiviestin.
Olin hakemassa pikaruokaa, kun sain sen.
"Voihan paska, tämä pitää lukea rauhassa."
Kun äiti ja isä erosivat, saimme jo tietää jotakin.
Harper ilmoitti, että saattaisi käyttää naisten vaatteita. Eihän siinä mitään.
Sen jälkeen hän kertoi, että alkaisi elää naisena.
Tieto tuli siis vähitellen eikä kertarysäyksellä.
Tieto ei siis järkyttänyt teitä, vaan hyväksyitte asian.
Se oli helppo hyväksyä heti.
Hetken aikaa tuntui kuitenkin siltä...
Isä oli minulle ainoa miehen malli, jota pidin esikuvanani.
Hän on edelleen isäni, mutta menetin sen tietyn miehen mallin.
Vaikka eihän sellaista tarvitse.
Täältä tulee ruoka!
Mahtavaa. - Tykkäätte varmasti.
Ja tsa-tsa-tsa... - Tästä riittää kaikille.
Tsa-tsa-tsa... - Tsatsiki!
Tiedättekö, mitä me aiomme? - Joo.
Oletteko huolissanne siitä, miten pärjään reissussa?
Minä pelkään henkisen hyvinvointisi puolesta.
Minä mietin turvallisuutta.
Pidät asioista, jotka pelottavat minua. Viihdyt jumalan selän takana.
Niinpä. Olen tosin alkanut pelätä sellaista vähän enemmän.
Transition jälkeen se on pelottavaa. - Mietin, miksi ryhdyin tähän.
Ensin en halunnut tehdä tätä.
Sitten aloin miettiä,
että kaapista tuleminen oli minulle tosi vaikeaa.
Ja tämä voi olla tyhmää,
mutta reissu tuntuu hyvältä tavalta tulla kaapista vielä enemmän.
Aivan.
Auttaisiko se tieto, että käyn jujutsussa?
Vähän. - Joka toinen viikko.
Esittelisitkö taitojasi vähän? Se auttaisi uskomaan sinua.
En yleensä tee sitä maha täynnä.
Aivan. Selvä.
Meidän pitää lähteä liikkeelle. Soitellaan huomenna.
Sopii hyvin. - Selvä.
Olet rakas. - Niin sinäkin.
Olet rakas. - Samat sanat.
Muuten, tämä pitää sanoa.
Minusta on tosi hienoa lähteä kanssasi matkalle.
No hyvä.
Kysymys. - Selvä.
Saturday Night Live. - Aivan.
Siitä kaikki alkoi, ja siellä tapasimme.
Oletko käynyt studiolla naisena? - En.
Halataan kumpikin Lornea epämukavan pitkään.
Tee sinä niin.
Sinä myös. - Hyvä on.
NBC:n studiot. Perillä ollaan.
Hyvät hyssykät.
Astu sisään, jos uskallat.
Kirkasotsainen ihminen. - Nuori ja komea.
Ei ole enää.
Yksi Harper Steelen upeista luomuksista: "Hups, kakkasin housuun".
Nyt pitää halata.
Ryhmähali.
Minulla oli tuolla ikkunallinen työhuone.
Maya ja Amy olivat tuolla.
Tämä huone oli pelottava.
Mutta jos oli täällä kenraaliharjoituksen ja suoran lähetyksen välissä,
oma sketsi oli valittu ohjelmaan.
Aivan. - Se oli hyvä juttu.
Olen Will Ferrell.
KOE-ESIINTYMINEN 1995
Esitän Chicago Cubsin Harry Carayta.
Kävimme ensimmäisellä viikolla ruokalassa lounaalla.
Me kaksi olimme heti monella tapaa samalla aaltopituudella.
Muistan, että yritin tutustua kaikkiin.
Osa tyypeistä ajatteli selvästi:
"Emme tajua tuota kaveria. Hän ei ole kovin hauska."
Muiden mielestä Will Ferrell oli floppi.
Minä tiesin, ettei Will olisi floppi.
Sinä puhuit puolestani.
Sanoit, että minuun kannatti uskoa ja että olin oikeasti hauska.
Viimeinen lukuharjoitus. Paljon ruokaa ja plareja.
Olemme olleet yhdessä outoissa tilanteissa.
Koko käsikirjoittajanurani ajan -
esiinnyin Andrew-nimisenä hahmona. Niin minä itse ajattelen.
Siksi oli erityisen vaikeaa tulla kaapista ystävilleni.
En tiedä, pitävätkö he minua Harperina.
Ehkä he ajattelevat, että olen Andrew, joka vain käyttää mekkoja.
Tina! Johan nyt. Kiitos. - Ihana nähdä.
Kiitos, että tulitte.
Tämä lämmittää sydäntäni.
Kun lähetin sen viestini, jokainen teistä vastasi.
Tim tosin vähän negatiivisesti.
Luulin, että hän vitsaili.
Tim on ihana. -"Hän pilailee. Ei voi olla totta."
Vastasin hirveän rasistisilla ja seksistisillä vitseillä.
Kippis.
Harperin malja. - Kiitos.
Kauanko automatkanne kestää, ja minne menette?
Ensin ajamme Washingtoniin -
ja sieltä Indianapolisiin.
Käymme Pacersin ottelussa.
Sitten ajamme Iowa Cityyn, josta olen kotoisin.
Asuuko perheesi siellä? - Sisko. Käymme lapsuudenkodissani.
Sitten... - Ehkä Oklahomaan.
Käymme siellä rata-autokisassa.
Mitä odotat eniten matkaltanne?
Koko juttu oli Willin ajatus.
Hän tiesi, että transitioni voisi muuttaa sitä, miten liikun USA:ssa.
Aivan varmasti.
Se pelottaa minua.
Pidän rupuisista baareista. Mitä pahempi, sen parempi.
Pari viikkoa sitten kävelin kujalla ja tajusin, ettei se tuntunut hyvältä.
Ei onnistu enää. - Se ei ole turvallista.
Onko kujalla kulkeminen ikinä turvallista?
Kukaan ei ole ikinä pyytänyt sinulta suosituksia vierailukohteista.
"Olen menossa sille paikkakunnalle. Mitä suosittelisit?
Miltä kaatiksilta löytyy käyttökelpoisia kalusteita?"
Siinä osaisin neuvoa.
Will on ajokaverina. - Minulla on narkolepsia ja huono ajotaito.
2. PÄIVÄ
Mikä fiilis? - Ihan hyvä.
Tätä ei voi enää perua. - Selvä.
Kysymys. - Selvä.
Kiinnostaisi tietää, miten valitsit nimesi.
Ennen nimeni oli Andrew.
Alkuun ajattelin, että nimenmuutoksen pitää olla helppo muille.
"Ei tässä ole mitään ihmeellistä."
Ei mitään nähtävää.
"Nimeni muuttuu vain Andrew'sta Angieksi. Pieni muutos."
Matkalla ensimmäiseen neulaepilaatioon toistelin sitä nimeä mielessäni.
Se kuulosti tylsältä ja ankealta.
Se tuntui täysin väärältä.
Sitten aloin maistella toisenlaisia nimiä.
Chandelier oli yksi vaihtoehto.
Sitten muistin, että pidän nimestä Harper.
Äidin koulukaveri oli Harper Lee,
joka kirjoitti romaanin Kuin surmaisi satakielen.
Kun sanoin sen nimen, lämpö virtasi koko kroppaani.
Oho. Tunsit sen sisuiskaluja myöten. - Niin. Sanoin nimen ääneen.
Sanoin eri nimiä ääneen, ja Harper tuntui saman tien oikealta.
Se oli sillä selvä.
Minkä nimen valitsisit, jos pitäisi vaihtaa?
Lapsena inhosin nimeäni. Koko nimeni on John William.
Vanhempani sanoivat minua Williksi.
Ekalla luokalla oli kuusi tai seitsemän Mikea ja Steveä.
Minäkin olisin halunnut olla Mike tai Steve.
"Miksi minulla on outo nimi?" - Ne olivat siistejä, miehisiä nimiä.
"Mikä meno, Steve ja Mike?"
Kiitos siitä, että pääsemme vierailemaan maamme pääkaupungissa.
Tämä on yksi lempikaupungeistani.
Minä en viihdy täällä. - Etkö pidä Amerikan historiasta?
Älä nyt viitsi.
Washington on minusta tylsä. - Ei ole kauan.
Näytän yhden hienon jutun. - Selvä.
Tässä se on.
Pysäköintialueko? - Vesiallas.
Allas on tyhjä. - Onhan siinä vettä.
Tuossa noin.
Eikö olekin upea?
Nyt jännittää. - Niin minuakin.
Saatamme kohta jutella presidentti Bidenin kanssa.
Miten muka pääsisimme sisään? - Tällä.
Sinut tunnetaan.
Onko presidentti paikalla? Haluaisimme moikata häntä.
Hei, Joe!
Ei hän ole kotona.
Olen ajanut maan halki mekossa monta kertaa, mutta salaa.
Kun piti tankata auto,
kiskoin häpeillen ja vaivihkaa haalarin päälleni,
jotta näyttäisin mieheltä.
Mukana oli aina vaatekerta hätätilanteita varten.
Pelkäsin, että poliisi pysäyttäisi minut ylinopeuden takia,
kun olin naisten vaatteissa. Se oli kauheaa.
Nyt, kun lähden tien päälle sellaisena kuin olen -
enkä voi enää naamioitua Andrew'ksi,
näen rakkaan kotimaani ensi kertaa omana itsenäni.
Jos sopii, haluaisin käydä läpi vanhoja päiväkirjojani.
Sopiihan se.
Onpa paljon päiväkirjoja.
Milloin aloit pitää päiväkirjaa?
Vasta kun tunsin, että maailmani oli romahtamassa.
Tämän nimi on "Ensimmäinen päiväkirja. Nimettömät ja muut yksityisasiat."
Miksi kirjoitit sen koneella etkä käsin? - Halusin saada kaiken kirjoitetuksi.
Virheineen kaikkineen, miettimättä.
Tajunnanvirtana.
Tässä kirjoitan terapeutistani.
"Terapeutti tyrmäsi ajatukseni siitä, että olisinkin tyttö enkä poika.
Hän ei usko sitä vaan sanoi, että elän mielikuvitusmaailmassa.
Hän ei ymmärtänyt pahaa oloa ja kauhua, jota tunnen miesten vaatteissa.
Hän halusi, että kuvailen tunteitani, mutten osannut.
Hänen mielestään naisen vaatteisiin pukeutuminen on uhmakas ja vihainen teko.
Hänellä on siis teoria. Minä taas en enää usko teorioihin."
Kirjoitin tuon seitsemän vuotta sitten.
Haen eväät, laita tuolit valmiiksi. - Selvä.
Ostit vaikka mitä.
Reissussa ruoka maistuu. Pidätkö Pringleseistä?
Todellakin. - En tiennyt, mikä on suosikkimakusi.
Oletko valmis? Tulisia.
En syö tulisia sipsejä. - Nyt syöt.
Sitten tulinen BBQ.
Toit kaikki tuliset. - Tietenkin.
Näitä pitää säännöstellä.
Ikinä ei tiedä, missä seuraava kauppa on. - Rengas voi puhjeta.
Siksi pitää säännöstellä. - Aivan totta.
Minulla on ollut mielessä yksi kysymys.
Jännititkö sitä, miten puhut minulle kaapista tuloni jälkeen?
Tuntuu, että ei-transihmiset -
pelkäävät joskus sanovansa jotakin väärin.
Tarkoitan siis sitä.
Mietityttikö sellainen sinua transitioni jälkeen?
Kyllä minä varmaan...
Kyllä minua vähän jännitti.
Selvä. Minua nimittäin jännitti.
Olin pukeutunut mekkoon. Se oli pelottavaa.
Minä mietin sitä,
oliko meillä ehkä uusia pelisääntöjä.
Oliko jotakin...
Siis...
Miten paljon oli niin sanotusti muuttunut -
ja mikä taas pysyisi samana.
Muutos ja samana pysyminen onkin hankala juttu.
Ystävien kesken ei kuitenkaan ole sääntöjä.
Ilmaisitkin sen silloin heti todella selkeästi.
Tiedän, ettet tarkoita minulle pahaa.
Siksi en suutu mistään, mitä sanot.
Mitä muuta ostin? Lisää Pringlesejä. Makuna Philadelphian cheesesteak.
Äijä! Äijä on tähti!
Entäs muija?
Muijakin on tähti. - Juuri niin!
Käyntiin tärähti.
Taas mennään. - Näin on.
5. PÄIVÄ
Miksemme syö rasvaisissa kuppiloissa joka aamu?
En tiedä. - Sellaisista pidän eniten.
Tämä on kaikkein parasta.
Huomenta.
Hei vain. - Istukaa mihin haluatte.
Kiitos.
Mitä suosittelisit, Kimberly? - Paras on "all star" -aamiainen.
Minä otan sen. - Kaksi munaa ja paahtoleipää.
Pekonia, kinkkua tai makkara ja vohveli tai sämpylä.
Otan kaksi sellaista. Ei, se oli vitsi.
Entä herralle?
Rouvalle. - Rouvalle, anteeksi.
Ei haittaa.
Minä otan all star -aamiaisen.
Selvä. Kiitoksia, voin viedä listat.
Ole hyvä. - Hienoa.
Tilaus!
Väärinsukupuolittaminen on kurjaa, mutta ei sille mitään voi.
Niin...
Niin käy väkisinkin. - Tiedätkö, mitä voisit tehdä?
Voit sanoa: "Mitä sinä otat, tyttöseni?"
"Rouva tässä ottaa..." - Tyttönen.
Ei tarvitse.
Täysjyväleipä? - Minulle tulee vaalea leipä.
Täysjyvä on minulle. - Ole hyvä.
Odotatko innolla illan peliä?
Odotan, mutta totta puhuen -
jätkien ja äijien keskellä oleminen äijämäisessä ympäristössä -
on ollut kaikkein vaikeinta transitiossani.
Olin itsekin sellainen. Kävin korisotteluissa.
Se kulttuuri on minulle tuttu. Nyt palaan siihen,
ja minussa on edelleen se puoli, joka ei pidä tästä.
Se ei tunnu pelkästään hyvältä.
Nyt sitä mennään. - Näin on.
Kun astun sisään koripallohalliin...
Näytät hyvältä. - Kiitos.
Hieno takki. - Näin vaivaa.
...olen nainen, ja haluan tulla nähdyksi naisena.
Muut eivät kuitenkaan ehkä näe minua naisena.
En ehkä itsekään näe itseäni naisena siellä.
Se, että sinä keräät huomion, tekee tästä helpompaa kuin jos olisin yksin.
Yritän muistaa sen koko matkamme ajan.
Pääsen tavallaan kuin koira veräjästä,
mutta vaikeaa tästä tulee silti.
Olemme käyneet yhdessä monissa Lakersin peleissä.
Jack Nicholson, Leonardo DiCaprio tai Vince Vaughn -
eivät ole olleet kentän laidalla transystävä seurassaan.
En ole ainakaan nähnyt sellaista.
Aiemmin käytin aina urheilua keinona -
ilmaista muille, etten ole nainen.
Kyllähän naisetkin katsovat urheilua, mutta minulle se oli...
Minä esitin urheiluäijää.
Samalla opin paljon urheilusta,
ja pidänkin siitä.
Nyt kättä yhteen, Pacer-fanit!
Esittelen erikoisvieraan!
Ääntä kuuluviin, Pacers-fanit!
Mitä mieltä ollaan Sixersistä?
Mitä mieltä Pacersista?
Sixers!
Pacers!
Kiitos, Indianapolis. Kanssani on ystäväni Harper Steele.
Hän on tehnyt transition... - Jatkuu.
Peli jatkuu.
Indy, olette mahtavia!
Peli jatkuu. - Kiitos!
Will Ferrell on seuraamassa peliä. Siinä on kuvernöörikin.
Jos he siirtyisivät sivuun, peli voisi alkaa.
Ajatteko siis mantereen halki? Miten päädyitte tänne?
Harper ja minä olemme tunteneet toisemme 30 vuotta, ja ajamme maan halki.
Kierrättekö koripallohalleja?
Olemme ensi kertaa katsomassa urheilua Harperin transition jälkeen.
Pacers antoi ystävällisesti kuvausluvan.
Pacers aloittaa neljänneksen pisteen johdossa.
Oliko tuo osavaltion kuvernööri? - Oli.
Mikä hänen nimensä on?
Eric Holcomb.
Ai Holcomb? - Niin.
Katsotaan.
Uutisissa tänään: Indianan kuvernööri Eric Holcomb hyväksyi lain, joka kieltää -
sukupuolta vahvistavan hoidon alaikäisiltä...
Terveydenhoitoa ja WC-tiloja koskevia lakeja...
Texasissa on säädetty yli 70 LHBTQ-lakia.
Kansas on 20. osavaltio, joka...
Pohjois-Dakota rajoitti transsukupuolisten...
...sukupuolen määritelmä Tennesseen laissa...
Laki "suojaa biologista sukupuolta"...
Transsukupuolisuus täytyy poistaa julkisesta elämästä kokonaan.
Minä mokasin sen.
En osannut odottaa, että tapaisimme Indianan kuvernöörin.
Aivan.
Hän kysyi, mitä teemme. Me vastasimme, ja hän vaikutti ihan...
Se ei hetkauttanut häntä.
Kunpa olisin tajunnut kysyä hänen kantaansa transihmisiin.
En tiennyt, että hän on kuvernööri ennen kuin joku muu sanoi jotakin...
Minä tiesin. Joku sanoi, että tapaan kuvernöörin.
Noin kai tapahtuu sinulle usein.
Joudut hankaliin tilanteisiin. - Jep.
Minulle niin ei tapahdu. - Aivan.
Viereesi tuodaan joku, ja teistä napsitaan kuvia.
"Will Ferrell ja henkilö."
Jouduin kuvaan kuvernöörin kanssa tietämättä hänen politiikastaan.
Aivan.
Juuri se meni minusta pieleen.
Minun olisi pitänyt kysyä, mitä sanottavaa hänellä on.
Niin.
Astelimme halliin.
Siellä oli 20 000 ihmistä. Miltä tuntui?
Tämän jälkeen minun on paljon helpompi -
mennä sellaisiin paikkoihin uudelleen, kun se on kertaalleen tehty.
Aion tehdä niin jo tämän reissun aikana.
Minun täytyy välillä mennä paikkoihin ilman sinua -
ja kokeilla, miltä se tuntuu.
Itseksesi. - Juuri niin.
Ympäri maan on paljon transihmisiä,
jotka elävät tällaisia paikoissa.
Haluaisin tavata enemmän sellaisia ihmisiä.
Nyt mennään Peoriaan.
Tapaamme siellä Dana Garberin,
joka toteutti transition iäkkäämpänä.
Hän on vahvasti mukana Peorian transyhteisössä,
mikä kiehtoo minua, sillä en nuorena tuntenut yhtään transihmistä.
Kiitos, että saimme tulla Peoriaan.
Oletko täältä kotoisin?
Olemme nyt Pekinissä.
Olen aina asunut täällä.
Kappas.
Milloin sinä toteutit transition? Itse olen 61-vuotias.
Minä olen 65.
Kerroin transsukupuolisuudestani perheelleni, kun olin 55.
Aivan, eli... - Eli noin saman ikäisenä kuin Harper.
Tiedän vain oman kokemukseni, mutta arvelen, että se oli vaikeaa.
Niin oli.
Tiesin jo kauan sitten,
että minun olisi pitänyt olla tyttö.
Ensimmäisenä päivänä päiväkodissa menin istumaan tyttöjen seuraan.
Opettaja kertoi ryhmän säännöistä.
Kun oli aika käydä vessassa, menin tyttöjen jonoon.
Hän otti minua kädestä ja sanoi: "Poikien jonoon, kultaseni. Olet poika."
Muut alkoivat nauraa minulle.
Sain paniikkikohtauksen ja menin vessaan oksentamaan.
Opettaja luuli, että olen sairas.
Hän soitti äidin hakemaan minut, ja kerroin kaiken äidille.
Äiti selitti, että olen poika, koska minulla on poikien ruumiinosat.
En minä tiennyt sellaisesta mitään. Ei se riippunut ruumiinosista.
Tunsin täällä olevani tyttö.
Aloin miettiä, mikä minussa on vikana.
Alakoulussa rukoilin Jeesukselta joka ilta,
että hän joko parantaisi tai tappaisi minut.
Se oli hirveää.
Mietin, miksi olin sellainen.
Minulla meni henkisesti tosi huonosti, ja ajattelin itsemurhaakin.
Pidin sitä ainoana keinona...
En oikeasti halunnut kuolla, mutten halunnut elääkään niin.
Sitten aloitin terapian,
ja terapeuttini oli aivan upea.
Hän rohkaisi minua kokeilemaan, jos kerran halusin.
Koska en elänyt aitona itsenäni. - Aivan.
Minulla taas oli vähemmän hyvä terapeutti.
Niin se välillä menee.
Paljon myöhemmin sain paremman sukupuoleen erikoistuneen terapeutin,
ja asia eteni.
Meni vielä vuosi, mutta kun otin ensimmäisen estrogeenipillerini...
Se oli ihan hassua,
mutta ensimmäinen estrogeenipilleri tuntui taianomaiselta. Aivan upealta.
Vaikkei mitään tapahtunut kuukausiin, mutta se oli henkisesti iso juttu.
Ihmettelin, miksi olin odottanut niin pitkään.
Sama täällä.
Oletko joutunut kohtaamaan vihaa tässä yhteisössä?
Joitakin kertoja.
Minut väärinsukupuolitetaan usein ääneni takia.
Sinähän inhoat ääntäsi. - Todellakin.
Tuntuu hyvältä, jos ja kun minua pidetään naisena.
Ääneni vain pilaa kaiken.
En halua matalaa miehen ääntä.
Minäkin ajattelin noin.
Kävin puheterapiassakin.
Sitten aloin pohtia,
teinkö niin itseni vai muiden ihmisten takia.
Aivan.
Totesin, että yritin muuttaa ääntäni muiden tähden.
Minun ääneni on tällainen.
Transitiossa on pitkälti kyse itsensä hyväksymisen opettelusta.
Tiedoksenne, etten ole ikinä ennen tehnyt tätä.
En osaa laulaa.
Sillä ei ole väliä! - Tämä ei ole laulukilpailu!
Se ei haittaa. - Selvä.
Lauletaanko Sonnya ja Cheriä?
Laulatko sinä?
Laulan. - Aloita sinä.
8. PÄIVÄ
Se eilinen karaoke...
Olit loistava mikin varressa. - Osaan kyllä pidellä mikrofonia.
En ole ennen nähnyt sinua sellaisena. - Se tuntui uskomattomalta.
Tarvitaanko... Tästä voi tulla hauskaa. - Selvä.
Tarvitsemmeko oman biisin tälle reissulle?
Soitetaan jollekulle. - Kenelle?
Fred Armisen tulee heti mieleen. - Fred.
Kuka muu tuttu osaa kirjoittaa lauluja?
Forte. - Totta, Will Forte.
Ootko koskaan kokenut Meksikoa Joka istuu naamallasi?
Upean musikaalinen. - Jo vain.
Molly. - Molly Shannon.
Niin romanttista!
Entäs Wiig? - Kristen Wiig.
...juhlitaan ja kunnolla
Ja mennään virran rantaan
Soitetaan Wiigille.
Hei, Wiig! - Heippa, Kristen!
Heippa! Voi teitä! Mitä kuuluu?
Me tarvitsisimme tunnuskappaleen.
Selvä.
Sinä olet ystävämme ja monipuolinen lahjakkuus,
ja ajattelimme, että voisit kirjoittaa sellaisen.
Mikäs siinä. Mitä teillä on mielessä? Hauskat kaverukset tien päällä?
Kaverukset tien päällä ilman muuta.
Harper ja Will reissussa.
Sen pitää olla vähän jazzahtava.
Reipas rytmi.
Muttei liian nopea.
Kirjoitan kaiken ylös.
Sen pitää kuitenkin myös pysäyttää ajattelemaan -
ja ehkä liikuttaa kyyneliin.
Ilman muuta sen täytyy liikuttaa kyyneliin.
Ja vähän kantrisvengiä, koska ajelemme täällä maalla.
Eli reipas tahti, jazzahtava, hauska...
Hauska mutta itkettävä.
Kyyneleitä pitää saada.
Kyyneleitä ja hauskuutta. - Jazzahtava. Älä unohda sitä.
Ja vähän kantria. - Jazzahtavuutta ei saa unohtaa.
Selvä.
Kiitoksia kovasti. - Kiva, kun soititte. Minä alan...
Ei ole kiirettä, mutta jos saisit sen valmiiksi parissa päivässä.
Ai, selvä.
Heippa. - Hei sitten.
Hyvä siitä tulee. - Niin varmasti.
Kysymys.
Oletko mielestäsi huonompi kuski nyt naisena?
Maailman typerin... Haista paska.
Mutta olen minä.
Miten menee?
Tunnistatko kaverini? Hän on filmitähti Hollywoodista.
Ai? En.
Etkö tunnista häntä elokuvista? - Ikkuna kiinni.
Hitto, sisko soittaa. Pitää vastata.
Hei, Eleanor.
Laitan kaiuttimen päälle, jotta Will voi kysellä.
Selvä. - En halua olla häiriöksi.
Voinko tosiaan yöpyä teillä? - Tietenkin voit.
Onhan huoneessani ilmankostutin?
Älä rupea... - Älä kuuntele siskoasi.
Älä rupea tuohon ollenkaan. Will saa luvan nukkua sohvalla.
Mitä tuotteita vieraskylppärissä on? - Lopeta!
Vien Chanelin kasvovoiteeni kylppäriin. - Hienoa, kiitos.
Tunnen sen nahoissani.
Tunnen, että lähestyn Iowa Cityä.
Olet innoissasi, koska tulet kotikonnuillesi.
Jestas. Tämä on hienoa.
Hei. - Heippa!
Kiva, kun tulit. - Ystäväni Will Ferrell.
Hei. - Hauska tavata.
Annetaanko tämä tuliaisiksi?
Voi kiitos.
Pidätkö Pringleseistä? - Kovasti.
Tänne päin. - Kylppäri on muuten tuossa.
Kiitos, oikein hyvä.
Eleanor, miten reagoit, kun kuulut asiasta?
Se oli täysi yllätys.
Reagoin tuntemalla surua.
Tunsin surua,
koska ajattelin sitä, miten paljon tuskaa Harper on kokenut elämänsä aikana.
Ymmärsin heti myös, miten pelottavaa kaapista tulo varmasti oli.
En siis harkinnut vastaustani tarkkaan, vaan halusin vastata välittömästi.
Niin teitkin.
Halusin ilmaista tukeni saman tien.
Myöhemmin puhuttaisiin lisää.
Muistan mitä sanoit.
Se tuntui hyvältä. "Hienoa, olen aina halunnutkin siskon."
Totta. - Vastasit niin saman tien.
Haluan kertoa yhden jutun. Se tapahtui ehkä kahdeksannella luokalla.
Eleanor antoi minulle yhdet vanhat trumpettihousunsa.
Ne olivat valkoiset, ja lahkeissa oli rimpsut.
Niistä tuli heti suosikkivaatteeni.
Käytin niitä kaikkialla.
Menin skeittipuistoon skeittikavereideni kanssa.
Skeittasimme koko illan, ja minulla oli mukavaa -
valkoisissa trumpettihousuissani.
Kun sitten lopetimme,
sanoimme, että otetaan uusiksi ensi viikolla.
Sitten joku sanoi: "Mutta älä tule noissa hinttarihousuissa."
Sen jälkeen en käyttänyt niitä housuja.
Etkö yrittänyt puolustautua?
Kaikki Harperin yritykset nousta esiin elämäni aikana -
nitistettiin yhä uudelleen.
Tuo juttu on jäänyt mieleen tosi hyvin.
Eleanor, et ole koskenutkaan Pringleseihin.
Ranskankerma ja sipuli. - Unohdin ne aivan.
Oletko tutustunut tulisiin Pringleseihin?
En ole.
Ne voisivat olla liian tulisia.
Oi, kiitos.
Minäkin maistan.
Mistä nämä ovat?
Ostimme ne Indianapolisista.
Mausta tietää, että ne ovat Indianasta.
Aivan selvästi.
Mitä täältä löytyy?
Nämä ovat äidin keräämiä.
Koulukuvia sievästä pikku Harper Steelestä,
joka oli hyvin hämmentynyt.
Näihin aikoihin aloin tuntea oloni oudoksi.
Aloin ajatella,
että kaikki tuntevat samoin.
Siksi en puhunut siitä kenellekään.
Koska kaikilla oli samanlainen olo.
Aina, kun näen tällaisen kuvan itsestäni...
Tämä on lehtileike. Ajoin yksipyöräisellä.
Ajelin yksipyöräisellä pitkin kaupunkia.
Tämä on ihana kuva.
Näytän tässä pikkutytöltä.
Rakastan tätä kuvaa.
Hittolainen.
Tässä se on.
Tämä on lapsuudenkotini.
Tässä opettelin temppuja skeittilaudalla.
Tällä puolella hyppäsin seivästä.
Äiti rakensi...
Kyhäsin äidin kanssa alastulopatjan perunasäkeistä.
Juoksit siis seinän viertä. Ja takapihalla...
Siellä oli hyppypaikka.
Seiväs kuoppaan ja yli riman. 2,15 metriä.
En leikkinyt kesällä muiden kanssa, vaan hyppäsin seivästä.
Kerran minulla oli tylsää matkalla kotiin koulusta.
Aloin esittää humalaista, ja...
Osaisin ajaa tuolla.
Saanko ajaa sillä? - Saako hän lainata pyörääsi hetkeksi?
Saisiko hän lainata pyörääsi? - Mitä varten?
Hän osaa ajaa sillä.
Okei. - Kiitos.
Mahtavaa. Korkokengät voivat olla hankalat.
Kuka olet? - Quinn. Entä sinä?
Will Ferrell. - Siistiä.
Täältä korkealta kaatuu mehevästi.
Harper kehui osaavansa ajaa yksipyöräistä. Liikutko tuolla paikasta toiseen?
Minä liikuin tällaisella yläkoulussa.
Malttakaa hetki. Viime kerrasta on aikaa.
Mutta kun pääsee satulaan...
Tätä taitoa ei unohda.
Näin se käy.
Voi apua.
Eikä. Tasapaino pettää.
Menin tällaisella joka paikkaan.
Lallatilaa, sunnuntaipäivä Iowa Cityssä
Kas, Harper. Miten menee? - Hei, Will.
Heippa.
Kiitos lainasta.
No, mukavaa päivänjatkoa.
Kiitos sinulle. - Eipä kestä.
Uskomatonta. - Noin minäkin ajelin.
Ajoin kouluun ja takaisin kaksi vuotta.
Tuntuu omituiselta.
Kiitos, Eleanor. - Eipä kestä.
Tarvitsetko lisää Pringlesejä? - Niitä on vielä, kiitos.
Ne ovat hyviä.
Lunta tulee! - Niinpä.
Voiko tätä sanoa lumipyryksi?
Ei sinne päinkään.
Lunta vain hiutaloi.
Hiutaleet ovat isoja. - Tämä on lumikuuro.
Lumipyry tämä on. - Ei taida olla enää kuuro.
Myönnetään. - Olin oikeassa.
Mietin yhtä asiaa.
En ole kysynyt sitä sinulta ikinä.
Kysy pois.
Kerro rinnoistasi. Sinulla on nyt rinnat.
Tykkään rinnoistani.
Miltä tuntui, kun heräsit leikkauksen jälkeen?
Mielikuvissani se on...
Oliko se maailman upein tunne?
Vitsailen, että murrosikäni kesti neljä tuntia.
Mutta heti, kun heräsin,
minusta tuntui -
aivan mahtavalta.
Kaikki, mitä olen tehnyt, jotta kehoni tuntuisi enemmän omalta,
omilla ehdoillani, on ollut...
Riemastuttavaa. - Niin. Pelkkää ilotulitusta.
Joten... - Hieno juttu.
Siltä tuntui saada rinnat. - Selvä.
Tämä on iso kysymys, joka voidaan jättää tuonnemmaksikin.
Sinä olet ystäväni, ja ystävät saavat kysyä kaikkea.
Puhuminen ei pelota minua.
Haluatko tulevaisuudessa muita fyysisiä muokkauksia?
Ehkä. - Joskus tulevaisuudessa.
Kun aloin miettiä transitiota ja sukuelinkirurgiaa,
totesin olevani 61-vuotias.
Ei minun seksielämästäni tule erityisen aktiivista.
Tunnen kuitenkin dysforiaa.
Näen peilistä asioita, jotka eivät sovi siihen, miltä minusta tuntuu.
Joten en tiedä. Tuohon on vaikea vastata.
Mietityttävätkö rinnat enempää? - Yhden asian voisin kysyä.
Oletko käynyt melonikaupoilla sen jälkeen, kun sait omat melonit?
Oikein nokkelaa. Will Ferrell laukaisi vuoden parhaan vitsin.
Kiitos. Tiesin heti, että se on vuoden paras vitsi.
Komedian analysointi pilaa sen. Paitsi tässä tapauksessa.
Tämä vitsi pitää analysoida.
Miten Ferrell oikein teki sen? - Minä voin selittää.
Lähtökohta oli se, että rintoja sanotaan joskus meloneiksi.
Ja siitä päästiin sitten...
Melonien ostamiseen!
Jopas. - Siis kahdenlaisia meloneita.
Eri asioita, silti meloneita.
Ohhoh. - Niinpä.
Kiitos. - Onko tänään näkynyt julkkiksia?
Ei. - Okei.
Olet ainoa.
Ilotulitekauppa!
Valtava liike.
Jestas sentään.
Pyhä jysäys!
Haluan jotain vaarallista.
Alligaattorijytky.
Hyvä. Tuo on Mesimäyrä.
Tämä maahan, ja tarra irti sytytyslangasta.
Sitten sytytetään... - Ja äkkiä pois.
Monetko puhtaat kalsarit jäljellä?
Eipä niitä... - Alkaako loppua?
Nyt ollaan menossa Oklahoman Meekeriin.
Aiemmin olisit käynyt siellä miettimättä asiaa sen enempää.
Miltä sinusta tuntuu nyt?
Minua hermostuttaa ja jännittää.
Rakastan näitä paikkoja.
Olen aina ajellut maata ristiin rastiin, käynyt pikkukaupungeissa,
pysähdellyt baareissa ja tavannut uusia ihmisiä.
En tiedä, voinko enää tehdä niin.
No niin.
Soita, jos alkaa tuntua epäilyttävältä.
Laitan sinut pikavalintaan. - Hyvä.
Riennät sitten pelastamaan tilanteen.
Voisin tulla mukaasi nyt heti. - Ei.
Se olisi helpompaa, mutta haluan kokeilla ensin näin.
Yksin en uskalla kokeilla, joten teen tämän nyt.
TERVETULOA MOOTTORIPYÖRÄILIJÄT
TRUMP LAKI JA JÄRJESTYS
PASKA-BIDEN
Miten menee?
Hyvin. Entä sinulla? - Hyvin.
Mikä sinun nimesi on? - Dominique.
Minä olen Harper Steele.
Mikä meininki?
Kuka sinä olet? - Harper. Kuka sinä olet?
Minä olen Mama T.
Oletko sinä Mama T? - Jo vain.
Olen kuullut sinusta.
En minä hänestä ole kuullut.
Kunhan pelleilemme. - Selvä.
Oletteko kaikki täkäläisiä?
Ei haittaa, siksi tulin tänne. Olen käynyt baarissa jos toisessakin elämäni aikana.
Tunnustelen, voinko tehdä niin nyt, kun elän naisena. Ongelma on siinä.
Kiitoksia, Oklahoma. - Mistä olet kotoisin?
Olen Iowasta. - Iowasta!
Niin, mutta asun nyt New Yorkissa.
Itärannikolla siis. - Juuri niin.
Viihdyttekö te pojat siellä?
Tai tytöt. - Kiitos.
Viihdyn paremmin Iowassa, mutta siellä ei ole minulle töitä.
Niinkö? - Olen TV-käsikirjoittaja.
Tekstaan ystävälleni, hän on parkkipaikalla.
Haloo. - Hei.
Tule vain tänne.
Tule tapaamaan uusia ystäviäni.
Onko tuo Will Ferrell? - On.
Oikeastiko?
Tuossa on ystäväni Harper. - Terve.
Kiva tavata, kundi. - En ole kundi.
Olen nainen, mutta ei se mitään. - Anteeksi.
Ei haittaa. Aina voi ottaa uusiksi. - Aivan.
Toteutin transition 1,5 vuotta sitten.
Nyt Will halusi ajaa halki maan kanssani.
Tosi hienoa! - Hyvä homma.
Hienoa, että tuet ystävääsi.
Mieletön juttu. Sitä ei paljon näe nykyisin.
Niinpä.
Minulla on monta...
Haen kaikille oluet. - Onko sinulla transystäviä?
Ei, mutta biseksuaaleja.
Selvä.
Harper, nämä alkuperäiset amerikkalaiset...
He haluavat laulaa meille.
Tässä tulee alkuperäismusiikkia Oklahomasta.
Hauska tavata.
Tervetuloa Oklahomaan. - Tervetuloa alkuperäiseen Amerikkaan.
Totta tosiaan. - Kiitos.
Oli oikein hauska tavata.
Se oli oikein...
Saitte maistiaisen Oklahomasta. - Se oli koskettavaa.
Toivottavasti viihdytte täällä. - Kiitos käynnistä.
Kiitos, että saimme tulla.
Hyvää yötä.
Terve. - Travis Cobb.
Hei vain. Tässä on ystäväni Harper. - Iltaa.
Hauska tavata.
Minulla oli tapana käydä näissä paikoissa, kun olin vielä mies.
Transition jälkeen minua alkoi pelottaa, koska...
Ymmärrät varmasti.
Ei tarvitse pelätä. - Selvä.
Jos viihdyt täällä, tule ihmeessä. - Kiitos.
Älä turhaan jännitä. - Tuo on hyvä kuulla.
Uutisissa kuulee niin paljon kaikkea kauheaa.
Oletko itse onnellinen? - Todella onnellinen.
Kiitos!
Kiitos. Oli kiva käydä.
Olen vähän järkyttynyt. Se ei ole heidän vikansa, vaan minun.
En minä näitä ihmisiä pelkää.
Aivan.
Pelkään, että inhoan itseäni.
Että ajattelen, ettei kaltaiseni kummajainen kuulu tänne.
Se tunne vaanii koko ajan. Ja nämä ihmiset...
Niin.
Voi veljet.
Ei tässä mitään. - Pärjäätkö?
Tämä on... Voi jestas.
Kiitos, kamu.
Joulukuu 2016.
"Joinakin aamuina, kuten tänään,
en tunne minkäänlaista yhteyttä maailmaan.
Olen varma, etten saakaan yhteyttä naiseen tai mieheen,
valehtelematta ja piiloutumatta.
Se on masentavaa.
Unelmoin maailmasta, jossa voin näyttää heikot kohtani kaikille,
niin että niistä tulee vahvuuksia. Sitä minä kaipaan."
Siitä minun pitikin kysyä. Emme ole puhuneet tästä.
Oletan, että haluat alkaa käydä treffeillä.
Haluan.
Haluat mennä baariin ja iskeä sieltä jonkun -
tai tulla isketyksi.
Olen yksiavioinen ihminen.
Olen myös optimisti.
Olen 61-vuotias, mutta haluaisin taas parisuhteen.
Näkisitkö, että voisit kiinnostua transnaisesta?
Kyllä.
Tai miehestä? - Kyllä.
Selvä, ymmärrän.
Tämä kuulostaa höhlältä, mutta haluaisin...
Aloitat puhtaalta pöydältä.
Haluaisin herätä aamulla, juoda kahvia sängyssä -
ja ruotia illalla näkemäämme typerää elokuvaa.
Se on tärkeintä.
Tiedän, että se kuulostaa kornilta, mutta haluaisin kokea sen.
Olen 61, joten kello käy.
"Tervetuloa Texasiin."
Niinpä. Tervetuloa Texasiin.
Poseeraan seksikkäästi.
Kolmosella.
Texas!
Oho!
Kahden kilon pihvi ilmaiseksi.
Texasin jättipihvi. Tuonne mennään illalla.
Se pitää syödä tunnissa.
Tunnissako? - Niin siinä luki.
Pystyt siihen.
En tiedä, pystynkö minä,
mutta eräs viktoriaaninen yksityisetsivä nauttisi pihvistä varmasti.
Eikä.
Jo vain. - Voi veljet.
Hyvät naiset ja herrat!
Maailman paras yksityisetsivä, Sherlock Holmes!
Ricky Bobby!
Ei, vaan Sherlock Holmes!
Otin asun mukaan siinä toivossa, että onnistun yllättämään sinut.
Nyt onnistuit.
Johan nyt! - Miten menee?
Pelkkää hyvää. Hauska tavata.
Miten kuulutan teidät?
Sherlock Holmes Lontoosta -
ja hänen vieraansa Harper Steele.
Harper Steele. - Neiti Harper Steele.
Neiti Harper Steele? - Juuri niin.
Sherlock Holmes kaukaa Englannista asti,
seurassaan Harper Steele,
neiti Harper Steele, yrittää syödä kahden kilon pihvin tunnissa.
Saisinko oluen?
Syön, koska minua jännittää.
On minua ennenkin tuijotettu,
mutta ei ikinä näin.
HÄIPYKÄÄ TEXASISTA, RIENAAJAT
MIKÄ HELVETTI SE TOINEN TYYPPI OLI?
TARKOITATKO HERRA HARPER STEELEÄ?
TAJUAAKOHAN SHERLOCK SYÖVÄNSÄ MIEHEN SEURASSA
HERRA ANDREW STEELE
HÄN ON TEXASIN VASTAKOHTA
SE TRANSU EI VIIHTYNYT MEIKÄLÄISTEN KANSSA
HAISTAKOON WILL FERRELL PASKAN
KUKA SE OLIO SHERLOCKIN SEURASSA ON?
Eilen...
Tunnelma meni tosi ikäväksi.
Sinun ympärillesi kerääntyy väkeä hirveän nopeasti.
Minusta tuntui,
että transsukupuoleni oli näytteillä.
Siitä ei tullut erityisen hyvä olo.
Tajuatko?
Pahimmalta minusta tuntuu se...
Minusta tuntuu...
Voi ei.
Minusta tuntuu, että petin sinut.
Et ollenkaan. - Ja...
Ajattelin: "Voi paska, tässähän pitää pelätä Harperin puolesta."
Tuntuu, että siinä kohtaa...
Ajattelin lukea reissun aikana saamiamme twiittejä. Haluatko kuulla?
"Taas esitellään yhtä sukupuolisekoilijaa lapsille.
Will Ferrellkin yrittää olla trendissä mukana."
"Tylsää, että Will Ferrell tuli ekaan Pacers-peliinsä transnaisen kanssa.
Kuka se mies on?"
Tämä on hyvä.
"Will Ferrell kävi Iowa Cityssä. Hän tekee Ryan Reynoldsin kanssa dokumenttia,
jolla tuetaan translapsia ja oikeuksia."
En tiennytkään, että Ryan on mukana tässä.
Tämä on vain sinusta. Luenko? - Lue.
"Mahtavaa, satanistinen illuminati-pedofiili Iowassa."
Minäkö? - Niin. Miltä tuntuu?
Aivan naurettavalta. En osaa reagoida...
Tuollaisen tekstin vaikutusta ei pidä aliarvioida.
Transihminen kuulee paljon tuollaista, ja se jää mieleen muhimaan.
Ne twiitit jäävät mieleen.
Minuun ja transihmisiin kohdistetaan vihaa -
ja sanotaan, etten ole nainen eikä minusta ikinä tule naista.
Niin, olen transnainen, ja se sopii minulle.
Se kuitenkin herättää tunteita.
Tunteminen on terve reaktio.
Se on tehnyt minulle hyvää monella tavalla.
Se on liioittelematta pelastanut henkeni.
Oliko jossakin kohtaa lähellä, että...
Sinulla oli siis synkkiä ajatuksia, mutta itsemurha...
Olitko joskus siinä pisteessä?
Olin.
Noin kuusi vuotta sitten -
menin asekauppaan,
ja myyjä kysyi minulta,
tarvitsenko aseen tarkkuusammuntaan vai turvakseni.
Hämmennyin, koska en tiedä aseista mitään.
En minäkään.
Valehtelin, että molempia varten, koska asun kaukana kaikesta.
Otin aseen käteni, katsoin sitä ja pelkäsin tosissani.
Voi hurja. - Poistuin kaupasta.
Sanoin, että minun täytyy harkita asiaa.
Transitioon asti välttelin aseita.
Pelkäsin, että tekisin jotakin.
Oli nimittäin hetkiä, jolloin toivoin, että minulla olisi ase.
Transitiosta alkaen olen kuitenkin vain halunnut elää.
Elää ja jatkaa...
Olen saanut upean lahjan.
...kohti sitä, mitä oikeasti olet.
Tämä on mahtavaa jo nyt.
Albuquerque ja Harper liittyvät mielessäni yhteen,
koska tein täällä MacGruberia,
kun kuulimme, että aiot alkaa elää naisena.
Siitä on tänään tasan vuosi aikaa.
Tavallaan toivon, että olisin tehnyt sen jo 40 vuotta sitten,
mutta sitten en olisi tavannut teitä.
En varmaankaan olisi päässyt tekemään komediaa.
Elämäni olisi ollut toisenlainen.
Olen kokenut paljon hyvää.
Tuntuuko teistäkin samalta?
Ollaan aika korkealla. - Odottakaa.
Mitä nyt? - Kuuletteko haukkumisen?
Minä kuulen.
Hiljaa!
Hiljennä koirasi!
Tuki sen koiran turpa!
Kukaan ei enää jaksa koiraasi!
Nyt haukku vain lisääntyy!
Johan nyt. Nostetaan malja.
On kunnia olla täällä.
Ihailen sinua ja aloittamaasi matkaa.
Olen valtavan ylpeä sinusta -
ja rakastan sinua kovasti.
Kiitos. - Teille molemmille.
Toivottavasti loppumatka sujuu hyvin.
Kohta paukahtaa.
Hupsis.
Jisses sentään.
AMMU KONETULIASEELLA KÄÄNNY TÄSTÄ
Soitetaan Kristenille.
Hänestä ei ole kuulunut hiiskahdustakaan.
Jätä viesti äänimerkin jälkeen.
Hei, Harper ja Will täällä.
Kysyisimme vain, miten laulu etenee.
Jos ei etene, ei hätää.
Kuten Harperkin sanoi, ei ole kiire. - Ei ollenkaan.
Kysymme kuitenkin, oletko tyytyväinen siihen, mitä olet jo tehnyt.
Aivan. - Kiitos.
Katso, Dunkin' Donuts.
Ei. - Miksei?
Ei. - Tämän kerran.
Sitten ei tarvitse enää pysähtyä. Edes yhden kerran.
Tämä on ihan hirveä reissu. Me ei pysähdytä ikinä.
Haluan donitseja. Typerä reissu.
Ei muuta tehdä kuin puhutaan transihmisille.
Ei olla tehty mitään kivaa.
Sano yksikin kiva juttu.
Mitä? - Mitä kivaa on muka tehty?
Selvä. Sinulla taitaa olla nälkä.
Halusin vain mennä Dunkin' Donutsiin.
En saa ikinä mitään, mitä haluan.
Ottaisitteko kuvan meistä?
Toki. - Kiitos.
Näkyykö Grand Canyon kuvassa?
Tietysti näkyy. - Ainakin vähän.
Hyvä.
Mistä te olette? - New Yorkista.
Minäkin olen sieltä.
Mekin olemme automatkalla.
Harper toteutti transition. - Aivan, ja...
Keskustelemme siitä, mitä se merkitsee ystävyydellemme.
Saanko esittää kysymyksen? - Oikein mielellään.
Miten varhain tiesit asiasta ja halusit tehdä sen?
Olen kotoisin Iowasta.
Siellä koko ajatus oli mahdoton.
Pidin itseäni vain omituisena. Minussa oli jotakin kummallista.
Sen tiesin.
Aloin kuitenkin pitää sellaista outoutta normaalina.
Kymmenisen vuotta sitten paine sisälläni lähestyi räjähdyspistettä.
Yritin taistella vastaan ja kävin terapiassa.
Minä jäin eläkkeelle terapeutin työstä. - Niinkö?
Minulla oli urani alussa, noin 30 vuotta sitten,
miespuolinen asiakas, joka sanoi olevansa naimisissa ja rakastavansa vaimoaan,
mutta pukeutuvansa vaimonsa vaatteisiin.
Hän sanoi, ettei oikein tiennyt, mikä oli.
Aivan. Miten käsittelit asiaa?
En osannut olla avarakatseinen.
Pelkäsin lähteä tuntemattomalle maaperälle.
En tiennyt asiasta mitään.
Minullakin oli terapeutti, joka esteli minua.
Lähinnä siis estin itse itseäni enkä syytä ketään muuta.
Yritin olla avoin ja kannustava, mutta annoin varmasti ymmärtää...
"Sinähän rakastat vaimoasi." - Niinpä.
"Sinulla on hyvä elämä."
"Miksi ryhtyisit siihen?"
"Kirurgia on valtava askel." -"Pystytkö siihen?"
Olin hidaste sen miehen... ihmisen elämässä.
Sininen tuoli on sinun.
Minkä nimen antaisit oluellesi?
Itsestäänselvää.
Cornelius Danderhoff.
Onko oluesi nimi Cornelius Danderhoff?
Sehän sopii.
Minä aion juoda Dolores O'Brienin.
Sitä ennen näytän yhden jutun.
Minulla on yllätys rakkaalle ystävälleni Cornelius Danderhoffille.
Se on takki.
Tölkkitakki.
Tölkki... Minä en kyllä pidä Doloresia minään tölkkinä.
Sinä voit ajatella mitä haluat.
Cornelius tykkää tästä varmasti.
Katsopa tätä.
Näytät ihanalta, Dolores.
Sinulla on samanlainen takki kuin minulla.
Aivan ihanaa.
Cornelius on niin tyylikkäänä.
Yllätys Corneliukselle.
Cornelius näyttää komealta.
Corneliuksen pitää pudottaa painoa. - Sinä voit auttaa häntä siinä.
Katso, miten tyylikästä.
"Heippa. Lähtisitkö joskus treffeille? Etkö? Säikähditkö?"
"Hyvänen aika!"
Olet ekaa kertaa uimassa julkisella paikalla.
Panet itsesi likoon.
Haluan, että sinulla on rento olo. Joten...
Mark Spitz!
Tuplapommi!
Onko kamera valmis?
Jessus, miten seksikästä.
Altaalla Mark Spitzin seurassa.
Noin.
Oikein seksikästä. Toivottavasti kuva onnistuu.
Olet uimassa yleisessä uimahallissa.
Tuntuu hyvältä.
Selvä. - Oikeasti.
Istuvampi uikkari olisi mukava,
mutta kaikki naiset kokevat uimapuvut hankaliksi.
Hyvin istuva puku toisi itsevarmuutta.
Minusta näytät hyvältä.
Kiitos. Uskon, että olet oikeasti sitä mieltä.
Olen esiintynyt usein ilman paitaa ja kalsareissa tai pienissä uimahousuissa,
vaikka en nauti sellaisesta.
Tiedän. Rakastat kuitenkin komedian tekemistä.
Se eteen teen kaikkeni. - Uhraat itsesi.
Ilahduin, kun täällä ei ollut ketään. Aiemmin kroppani hassun pyöreä.
Enää tämä ei ole edes hauskaa.
Tiedän, että tarkoitat tuota.
Sinulla on nyt omasta mielestäsi vähän ylimääräistä siellä täällä.
Mutta kun sonnustauduit pukuun, olit oikein komea.
Upealle ulkomuodollemme. - Juuri sille.
Mitä tehdään Vegasissa? - En pidä siitä.
Et pelaa uhkapelejä.
Voisit viedä minut hienolle illalliselle.
Las Vegasissa on viiden tähden ravintoloita.
Selvä. Et ole vielä maksanut mistään mitään,
mutten vastusta ajatusta.
Pukeudutaan hienosti. Nyt en yllätä sinua Sherlockina.
Tämä voi olla tilaisuus kokea jotakin normaalia.
Se olisi hyvä, ja taas uusi tilanne, jossa en ole vielä ollut.
Vietetään ilta kaupungilla.
HYVÄNTEKEVÄISYYSKIRPPUTORI
Kiitoksia.
Pärjäätkö tuolla? - Pärjään kyllä.
Yritän etsiä jotakin kivaa päällepantavaa illaksi.
Nähdään kohta.
Heippa.
ROOLIASUT JA TEATTERITARVIKKEET
Päivää.
Vien ystäväni illalliselle.
Tarvitsen sitä varten valeasun.
Mahdollisimman uskottavan, niin että minua ei tunnisteta.
Haluatko muuttaa... - Olen Will Ferrell.
Oikein hauska tavata.
Illallisella ei siis saa olla julkkista.
Ymmärrän.
Vältetään huomiota herättävän kirkkaita värejä.
Aivan. - Mitä luonnollisempi, sen parempi.
Näytän ihmiseltä, joka vierailee Las Vegasissa.
Mikäs tämä on?
En tajua mekkojen kokoja. - Niinpä.
Sovitan tätä. - Se on söötti.
Eikö olekin? Kiitos.
Se näyttää paremmalta noin päin.
Huhuu.
William.
Herranen aika.
Mitä tuo nyt on?
Jestas sentään.
En ole Will. Olen David Abernathy.
Ahaa, David Abernathy. Oletko varannut pöydän?
Olen.
Kiitos.
Istu siihen. - Selvä.
Kiitos.
Iltaa, rouva. Iltaa, herra.
Tervetuloa SW Steakhouseen. Mukavaa, että tulitte.
Kiitos. - Olen David, ja tässä on Harper.
Hei vain. Minä olen John.
Hei. - Hauska tavata.
David Abernathy. - Anteeksi kuinka?
David Abernathy. - Minä olen John.
Olen toiminut Bette Midlerin ja Air Supplyn managerina.
Tervetuloa.
Ottaisimme kumpikin Montaguen.
Erinomainen valinta, yksi nimikkojuomistamme.
Kippis... - Otetaan tälle pikku kokeelle.
En tiedä, toimiiko se. - En minäkään.
Olet koko matkan ajan kääntänyt huomiota pois minusta.
Se ei ole aitoa transihmisen elämää.
Kirpputorilla minulla oli kuitenkin vähän itsevarmempi olo,
ja se johtuu osaltaan tästä matkasta.
Aivan. - Varmasti.
Saako olla lisää juotavaa? - Ottaisin lasillisen Cabernet'ta.
Kiitos, John.
Tämä on ristiriitainen juttu.
Mitä parempi meikki minulla on, sitä vähemmän pidän joskus naamastani.
Näytät -
tosi hyvältä.
Kun alan hitaasti tottua siihen,
kuka olen,
niin mitä "kauniimmaksi" tulen,
sitä selvemmin näen viat.
Ymmärrän. Näet paljon vaivaa...
Niin, eikä siltikään tunnu...
Olen hyvin tietoinen valitettavan miehisistä kasvoistani.
Peilikuvani on lähempänä sitä, mitä haluaisin.
Silti näen kaiken sen, mikä on vielä vialla.
Nyt kun olemme olleet kaksi viikkoa tiivisti yhdessä,
minusta tuntuu vain,
että olen Harperin seurassa.
Alan unohtaa...
Vanhan nimenikö? - Niin.
Harper on tulossa entisen sinun tilalle.
Jotenkin niin.
Etkö olekin onnekas, kun seurassasi on tämän näköinen ihminen?
Olen onnekas, kun seurassani on Bette Midlerin entinen manageri.
Tietääköhän John... Nyt hän tuleekin. - Hyvä.
Tietääköhän hän, kuka olen?
Nickel & Nickelin cabernet. - Kiitos.
Olkaa hyvät.
John epäilee jotakin.
Ole oma itsesi. - Olen paljastunut.
Ajattele, että joku lähtee innolla ystävänsä kanssa matkalle.
Lopeta.
Ja pyytää itse vain yhtä asiaa.
Yhtä kivaa juttua. - Olemme tehneet paljon kivoja juttuja.
Se ihminen on unelmoinut siitä asiasta ja kirjoittanut siitä päiväkirjaankin.
Et ole kirjoittanut donitseista päiväkirjaasi.
Kyllä olen.
"Rakas päiväkirja."
"Tänään tahtoisin sinne."
"Olen ymmärtänyt erään asian..."
"Paikka nimeltä Dunkin' Donuts on mullistanut maailmani.
Jokainen donitsi on ystäväni.
Olen viimein löytänyt paikkani maailmassa."
Aika pitkä kävelymatka.
Autanko kantamisessa? - Voisitko kantaa aivan kaiken?
Päiväkirjassani on kohtia,
jotka tuntuvat sopivan juuri tänne.
"27.11.2015.
Kohta on taas joulu, jolloin kaikki on epävarmaa.
Itsetuhoisia ajatuksia, katumusta,
maanista unelmointia elämästä turvassa maailmalta pienessä talossa,
jossa voin luoda ja elää rauhassa.
Unelmoin omasta asunnosta Mojaven autiomaassa Kaliforniassa.
Siitä on tullut minulle pakkomielle.
En saa sitä mielestäni."
TRONA KALIFORNIA
"Joulukuussa löysin talon Kalifornian Tronasta.
Se maksoi 10 000 dollaria, enkä voinut unohtaa sitä.
Tein siitä tarjouksen, ja nyt taidan saada sen.
Oma tila, jossa voin pukeutua naiseksi ja elää naisena.
Kaukana kaikista muista."
Kauanko olet omistanut tämän?
Kuusi tai seitsemän vuotta.
Voi hemmetti.
Halusin löytää paikan,
jonne voisin tulla pakoon ihmisiä.
Pidin tästä jotenkin.
Siitäkö, miten eristyksissä paikka on?
Tämä on kaltoin kohdeltua seutua.
Tuntui siltä, että sopisin tänne.
Koska...
Koska minä...
Minä inhosin itseäni niin paljon.
Helvetti.
Tunsin olevani hirviö.
Vihasin sitä. - Ei hätää.
Niin, ei ole hätää.
Kaikki on hyvin.
Minä sitten ajattelin,
että laittaisin talon viimeisen päälle tyylikkääksi.
Kohta näet, millaista ilkivaltaa talolle tehtiin.
En halua enää edes ajatella koko taloa.
Mitä aiot tehdä sille?
Annan varmaan pois.
Tiedän, että...
Täällä minun piti olla nainen.
Se oli suunnitelmani. Eihän se olisi onnistunut,
koska olisin pelännyt näitäkin ihmisiä,
joten olisin vain pitänyt verhot kiinni ja ollut nainen oman taloni turvassa.
Ehditkö tehdä niin?
Tein sisällä remonttia naisten vaatteissa.
Toin tänne lisää vaatteita ja istuin iltaisin tässä naisten vaatteissa.
Se oli ihanaa.
Ei se kuitenkaan niin onnistu.
Ei voi piiloutua.
Se ei onnistu, ja se on typerää.
Enkä minä halua enää pelätä muita ihmisiä.
Pelkääminen on surkeaa ja kauheaa.
Nyt olen osa maailmaa.
Ja lisäksi...
Minun ei tarvitse enää valehdella sinulle.
Kerroin, että ostin huvikseni hulvattoman talon.
Taustalla oli kuitenkin valhe. En halua valehdella ystävilleni.
Siitä huolimatta valehtelin sinullekin, läheiselle ystävälleni.
Yritin tietenkin vain suojella itseäni,
koska pelkäsin muiden reaktioita.
Nyt en enää halua tehdä niin.
On minulla tosin salaisuuksia, joita en paljasta.
Tietyistä levykaupoista en ikinä kerro sinulle.
Saan sen tiedon irti sinusta. - Et saa.
Ja kerran varastin yhden jutun kotoasi.
Tiedän jo, minkä.
Olet tosi hyvä ystävä.
Mennäänkö ampumaan raketteja?
Voihan pojat!
Mahtavaa. - Anna sytkäri.
Asetan tämän tähän.
Ei minua päin!
Alligaattorijytky!
16. PÄIVÄ
Mitä nyt?
On reissun viimeinen päivä.
En tiedä, mitä katson. - Mitä tuolla lukee?
Ai tuolla? Dunkin' Donuts.
Tämä on ihan tyhmä reissu, jos emme käy Dunkin' Donutsissa.
Et voi olla tosissasi. - Tämä on ollut typerä matka.
Sanon vain suoraan.
Selvä.
Mennään sitten.
Arvaa mitä? - Mitä?
Kyllä. - Oikeastiko?
Kyllä.
Tervetuloa. Mitä saisi olla?
Kumpi on parempi: perusdonitsi vai pieni pyöreä?
Onko omenamunkkeja? - On!
Tilaa jo!
Pitää miettiä vielä.
Eihän!
Perusdonitsi sokerikuorrutteella.
Onko nyt hyvä? - On.
Pysähdyn, niin voit keskittyä syömiseen. - Ai että.
Tiedätkö mitä? Tämä on ihanan kylmää.
Hyvää. - 5 000 kilometriä.
Tosi hyvää.
Onko tämä yhä tyhmä reissu?
Tämä on kaikkien aikojen paras reissu.
Todella hyvä reissu.
Harper!
Voi että! Ihana nähdä! - Niin on.
Mikä on ollut parasta matkassanne?
Olemme kokeneet paljon hienoja juttuja.
Opitko Willistä jotakin uutta,
tai opitko sinä Will uutta Harperista?
En osannut aavistakaan, millaista epätoivoa Harper tunsi todella pitkään.
Hän peitti sen todella taitavasti.
Minä taas opin Willistä...
Olemme olleet ystäviä 27 vuotta, mutta...
Siis...
Hän oikeasti rakastaa minua.
Hän on nyt nähnyt, kun murrun.
Ja minä olen nähnyt tuon sementtisäkin murtuvan.
Olen nähnyt, että...
Tämä on ollut hänelle tosi tärkeää.
Hänelle on ollut tärkeää, ettei minun ole paha olla.
Se tuntui minusta todella hyvältä.
Sellaista.
Aivan mahtavaa.
Minkä värin valitsit, Will?
Isieni maan, tuon vihreän saaren värin.
Kaunista. - Hieno väri pyhän Patrickin päiväksi.
Mitä sanomme? Luomisprosessia ei pidä häiritä.
Puhelu ohjataan vastaajaan. - Eikä!
Jätä viesti äänimerkin jälkeen.
Hei, Kristen. - Heippa.
Will ja Harper täällä.
Olemme jo melkein perillä.
Olemme nyt menossa rantaan.
Soittelemme muuten vain.
Olisi kiva, jos voisit lähettää laulun kymmenen minuutin sisään.
Siinä se on. Valtameri. - Kaunista.
Tuntuu aika hyvältä.
Pitkä matka takana. - Niinpä.
Onpa hienoa.
Olemme istuneet näillä tuoleilla hienoissa paikoissa.
Grand Canyonin äärellä ja Mississippin rannalla.
Mahtavan Mississippin.
Walmartin parkkiksella.
En unohda tätä ikinä.
En ikinä unohda tätä reissua.
Näemme seuraavaksi ehkä viikon tai puolen vuoden kuluttua,
ja tiedän jo nyt, että ilahdun, kun näen sinut.
Olen aina ilahtunut, mutta nyt olet entistä läheisempi.
Mieleeni tulee huomenna varmasti jotakin, josta unohdin kysyä.
Ja minä muistan monta asiaa, jotka olisi pitänyt sanoa sinulle.
Mutta... - Meillä on aikaa.
Niin on. - Niinpä.
Minulla on sinulle pieni lahja.
Onko? - On.
Olemme matkan aikana puhuneet paljon kauneudesta.
Ja siitä, oletko tyytyväinen siihen, mitä...
Olemme puhuneet meikkaamisesta ja sopivista mekoista -
ja siitä, miten tuntisit olosi hyväksi ja kauniiksi naisena.
Siitä keksin, mitä annan sinulle matkamme päätteeksi.
Omat timanttikorvakorut.
Hankitko oikeasti timanttikorvakorut?
Voi ei.
Tässä.
Ne ovat -
tietenkin muisto tästä matkasta, mutta myös muistutus siitä,
että saat tuntea itsesi kauniiksi ja hemmotella itseäsi vähän.
Voi jestas.
Tosi hieno lahja. Aivan ihana.
Hieno hetki.
Menen veteen!
Ei ole kylmää!
Dolores.
Cornelius.
Mitä tämän jälkeen?
Minä lähden huomenna ajamaan takaisin.
Minun pitää palata New Yorkiin.
Mitä sinulla on suunnitelmissa? - Ei yhtään mitään.
Lähdetkö takaisin kanssani? - Sehän sopii.
Toista reittiä pitkin. - Hienoa.
Tiedän hauskoja pysähdyspaikkoja. - Kuulostaa hyvältä.
Hei, Kristen täällä.
Taisin saada laulun valmiiksi.
Toivottavasti pidätte siitä.
Se menee näin.
Harper ja Will länttä kohti
Vanhat kaverit
Ja uudet puskurit
Amerikan halki vaan
Mitä sieltä löytyykään
Tie eessä aukeaa
Ja mieliin muistuttaa
Että ystävä on ystävä
Ainiaan
Halki maan
5 000 kilsaa siihen tarvitaan
Kuin uudisraivaajat
He rajojansa tutkivat
On tää suurempi tuntematon
Ei tähän pysty ponneton
Harper ja Will länttä kohti
Thelman ja Louisen tapaan
Ilman että ketään tapetaan
Amerikan halki vaan
Tyttö tää mies seuranaan
Tie eessä aukeaa
Ja mieliin muistuttaa
Että ystävä on ystävä
Ainiaan
Löytyy polkuja uusia
Vaikka ei oo sanoja
Rakkaat vanhat ystävät
Nyt itsensäkin löytävät
Maaginen nainen
Ja vitsiniekka mielevä
Nyt jazzahdellaan
On autossa ahdasta
Muuten mäkin oisin mukana
Mä tyydyn tähän
Se ei olekaan vähän
Harper ja Will länttä kohti
Nyt ei kultaa etsitä
Vaan jotain kalliimpaa
Amerikan halki vaan
Rohkeus tienviittanaan
Tie eessä aukeaa
Ja mieliin muistuttaa
Että ystävä on ystävä
Ystävä on ystävä
Ainiaan
Pitäisikö siirtyä omalle kaistalle? - Enkö ole?
Kiitoksia kovasti.
Tekstitys: Mari Harve