Downloaded from YTS.MX
Dobro, Wille, kad hoćeš.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dobro, ulazim u prostoriju,
sjedam,
kao što ponekad vidite na početku dokumentarca,
kad koriste dopunsku snimku, ali osoba, subjekt nije to znao.
Prirodno je to.
Bok. Ja sam Will Ferrell.
Ponajbolji glumac u svijetu.
Davno, kad sam nastupao u emisiji Saturday Night Live...
Will Ferrell.
Ovdje nisam stekao mnogo prijatelja. Stvarno.
...upoznao sam tipa, Andrewa Steelea.
Dobio je posao pisca onaj tjedan kad sam ja nastupao.
Bok, ja sam Robert Goulet.
Napisao je hrpu skečeva za mene.
Dobili ste Saddama.
Na kraju je postao glavni pisac SNL-a.
Hoćeš li spustiti rogove?
Andrew je rođen i odrastao je u Iowi.
Traperice 501,
usrano pivo,
autostoper.
Tri dana.
Bez sna.
U biti, simpatičan mrgud
s vrlo čudnim, kreativnim smislom za humor.
Godinama smo zajedno radili na SNL-u i stalno je spominjao
da želi snimiti popodnevni specijal.
Znaš li opasnosti dijabetičke ketoacidoze?
Puno smo se zafrkavali.
Puno smo pili.
Ako ste se kad počešali po glavi i pitali zašto je Ferrell nešto snimio,
vrlo je vjerojatno da je Andrew Steele bio upleten.
Zašto sam snimio otrcani obiteljski film?
Sarah će raditi, ja ću biti s djecom.
Zašto sam snimio film na španjolskom?
Utrkujmo se do kuće!
Zašto sam snimio hrpu reklama za usrano pivo?
Dok se sve ovo događalo, obojica smo se vjenčali,
postali tate
i kroz godine postao je jedan od mojih najbliskijih prijatelja.
Kad je počela pandemija, dugo se nismo vidjeli.
A onda sam jednog dana usred snimanja filma u Bostonu
dobio ovaj e-mail od Andrewa.
„Hej, Wille.
Moraš nešto znati.
Sad sam stara osoba
i koliko se god smiješno i nepotrebno čini javiti,
počinjem tranziciju i živjet ću kao žena.”
„Posljednjih deset godina pokušavam shvatiti što se događa.
Cijelog sam se života trudila toga riješiti.
Sad odustajem od borbe.
U mladosti sam mislila da je svim dječacima kao meni.
Onda sam pomislila: 'Možda sam samo čudak.'
Onda sam to godinama odbijala i završila na terapiji.
Divno je kad se tvoj um i tijelo pobune
protiv neprirodnog, malodušnog bića u koje se pretvori.
Sumnjam da će to što sam transžena promijeniti moju osobnost.
Umjesto šupka, bit ću kuja.
Mislim da me to usrećilo.”
„Da bar ta sreća znači svijetlu, bezbrižnu budućnost
punu hrabrosti i samopouzdanja, ali nisam te sreće.
Nosim sumnju u sebe i strah, kao komičarka koja sam cijeli život.”
„Neće mi ovo ići.
Zapravo će biti sporo, neugodno, zastrašujuće i radosno.
Najviše se nadam da neću izgubiti nekoga koga volim.
Hvala. Ime stiže.”
Bilo je teško poslati to pismo.
Pisala sam ga uvijek iznova
i pokušavala reći ono što želim reći.
Samo... Opa.
Ovo je ludo.
Nakon autanja najviše se brinete hoće li vas ljudi i dalje voljeti.
Upoznala sam osobe koje ljudi nisu voljeli kad su se autale.
Ne sumnjam da je Will moj prijatelj,
ali ja više nisam Andrew Steele.
Dobro, što sad?
KUĆA MOG OCA
ŽENSKAR
Kad sam Willu poslala e-mail,
brzo je odgovorio da podržava moje autanje.
LOS ANGELES, KALIFORNIJA
Napisao sam joj poruku da je volim i podržavam
i da ćemo se javljati jedno drugome kad god možemo.
Zgoditak!
Ali još sam imao mnogo pitanja.
I ja želim štošta pitati Willa.
Kako on shvaća pojam trans? Misli li da sam žena?
Poznaje li druge transrodne osobe?
Zašto ime Harper?
Koliko se dugo tako osjećala?
Zašto je to tako dugo tajila?
Je li znatiželjan o hormonima, operacijama i uklanjanju dlaka?
Želi li postaviti pitanja koja ne smiješ pitati transrodne osobe?
Voli li još usrano pivo?
Zašto misli da je Natty Light užas?
Ili sad samo voli vino?
To je jebeno slasno pivo. Najbolje.
Kako da se odnosim prema njoj? Želi da se to promijeni?
Hoću li steći posve novu prijateljicu?
Halo?
Onda me nazvao.
Njegova je ideja tada bila...
Zna da sam proputovala SAD
gotovo kao vozač kamiona.
Vozila sam, stopirala. Bila sam posvuda. Jako to volim.
Uspjeh!
Samo ne znam je li ta ljubav sad obostrana.
Nakon njezinog autanja i tranzicije žalila se:
„Bože, ne znam mogu li ići na ista mjesta kao Harper.”
Upalila mi se žarulja.
Pitao sam: „Harper, želiš li ići na put autom
da posjetimo ta mjesta kao nova ti?”
Istovremeno, shvatili bismo što nama sve ovo znači.
Kad sam putovala kao muško,
ponijela sam tri majice,
troje gaće
i jedne traperice.
Da, bit će teško. Cipele su najteži dio.
O, Bože!
Kako se god ovaj kovčeg može proširiti,
proširit ću ga.
Dobro.
Ponio sam dva para cipela jer više ne treba.
Imam jaknu Deerhunter
koju vjerojatno ni neću nositi.
Kostim Sherlocka Holmesa. Trebam ga ponijeti.
Bojim se da ovo neće stati.
Kvragu.
Moram ostaviti alt saksofon.
Na put autom treba ponijeti stolice i prijenosni hladnjak.
Jer nikad ne znaš kad ćeš stati
i morati popiti hladno Natty Light
ili što god Will pije.
Nekakvo craft pivo.
Vjerojatno ima okus naranče.
Harper.
Pogledaj se.
Zapeo sam u Dallasu.
Preusmjerili su nas
jer je bilo problema s pritiskom zraka u kabini.
Uporno sam tiskao gumb za pozive i nudio pomoć.
Da. Naravno.
Rekli su: „Molimo vas, gospodine, opustite se.”
A ja: „Vi se opustite.”
Tako da su nas izbacili s leta.
Pokupit ćeš me, zar ne?
- Pokupit ću te u gradu. - Dobro.
- Vidimo se u New Yorku. - Dobro. Bok.
Bit ćemo na putu 16 dana.
Sigurno će svašta iskrsnuti, ali...
Čudno je.
Dobri smo prijatelji.
Ali jesmo li? Čudno je to reći.
Oduvijek sam Harper Steele. Will je oduvijek prijatelj Harper Steele.
Ali postojala je i ta persona s kojom je bio prijatelj
koja mi se sad baš ne sviđa niti je trebam.
Harper, ušao sam na let.
Svi sustavi rade.
Mnogi od nas ne znaju koja su pravila borbe.
Što se tiče našeg prijateljstva i našeg odnosa,
to su nepoznate vode.
Vidimo se poslije. Bok.
Ne znam zašto je odabrao neko čudno mjesto.
Možda samo jer je slavna osoba. Ne voli biti vani.
GOLFSKI TEREN
Koji kurac? O, Bože.
Da.
Došla si.
- Hvala što si došla. - Što je ovo?
Da. Van Cortlandt.
- To je... - Sjećaš se?
- Hej, kompa. - Kako si?
Sjećam se.
- Sjećaš se svih... - Da, igrali smo golf dvaput.
Još imam karticu.
Njujoršku dozvolu za golf.
- Jesi li za rundu? - Zaigrajmo.
Dobro. Isuse.
- Sjajno izgledaš. - Hej, hvala.
Sjajan kaput.
Stručnjak sam za pakiranje.
- Da, to je... - Evo ga.
Da. To ostaje.
Jedva čekam da uđem u ovo.
Kako ova bebica vozi?
Usrano.
Vozi usrano.
- Posvuda debeli tepisi. - Tako udobno.
- Tako luksuzno. - Da, luksuzno. Idemo.
Dobro, hajmo.
PRVI DAN
Rekla bih da odlazimo iz grada, ali želim doručkovati s djecom
pa krećemo na put nakon toga.
JOEOVA ZALOGAJNICA
Veselim se što ću opet vidjeti tvoju djecu, dugo ih nisam vidio.
Hej!
- Hej! - Bok, ljudi.
- Da. - Dobro jutro.
Dobro jutro.
- Kako si, kompa? - Lijepo te vidjeti.
Emma, kad smo se vidjeli?
Vidjeli smo se na SNL-u prije tri ili četiri...
- Prije pandemije. - Vidjeli smo se prije.
- Svi ste bili mali. - Da.
U jednom trenutku iznijela si mali saksofon.
- Jesam? - Da.
I počela si...
Sviram u obiteljskom bendu
- Stvarno? - A onda...
- Nisam znala da sviraš. - Pa sam ja zasvirao malo glazbalo.
A vi ste zurili u nas. „Ovo nije smiješno, a nije ni dobro.”
Dobro. Evo dileme.
Dobro, jao.
Imaju grčki omlet i atenski omlet.
To...
- Pozdrav. Želite naručiti? - Pozdrav.
- Da. - Izvolite?
- Dobro. - Imate li tza... Tzatziki?
Da, imamo.
- Grčka smo zalogajnica. - Tzatziki za sve.
- Ne. - Ne, ne za sve.
- Puno vam hvala. - Hvala.
Što... Pa...
Da razjasnim nešto.
Harper, još si... Harper je još otac.
Harper je još otac, tata.
- Tata. - Tata.
Ali zamjenica je „ona”.
- Da, „ona”. - Da.
Harper je još tata jer je rekla da je tata, znaš?
Kako si im rekla? Svi ste se okupili?
- Ne. - Ne, e-mail. Kao i tebi.
U restoranu Popeyes kupovah peciva.
- Da. - I rekoh: „Jebote.”
- Jebote. -„Moram stati za ovo.”
Nakon razvoda nekako smo slutili.
Dobili smo poruku od Harper da bismo mogli naći žensku odjeću.
Da nosi žensku odjeću. „Dobro.”
Nakon toga je rekla da koristi zamjenice „ona”.
- Da. - Činilo mi se postepeno.
Nije bio šok.
Uglavnom ste to mirno prihvatili. Ili je...
- Bilo je lako odmah prihvatiti, ne? - Da.
Ali za mene,
dogodio se trenutak...
Tata mi je bio jedina muška figura
i idolizirah to na čudan način.
I dalje je moj tata,
ali mislim da jedino izgubih tu mušku figuru,
ali zapravo ti ne treba.
Evo hrane!
- Divno. - Oduševit će vas.
Sigurno.
- I tza-tza-tza-tza... - Da. Uzmite, po jedan za sve.
- Tza... Da, tza-tza-tza... - Tzatziki!
Znate što radimo, ne?
- Da. - Dobro.
Brinete li se što idem na taj put?
Mislim da me više brine tvoje mentalno zdravlje.
Mene više brine tvoja sigurnost.
- Da. - Kao...
Stvari koje voliš ponekad me plaše.
Ići Bogu iza nogu.
- Da. - Osobito...
Zapravo učim malo se više bojati toga.
- Nakon tranzicije to plaši. - Iskreno, pitam se zašto ovo radim.
Isprva nisam namjeravala.
A onda sam počela razmišljati
kako mi je bilo vrlo teško autati se
i možda je glupo,
ali čini mi se da je to možda dobar način da se još više autam.
- Da. - Ja...
Pomaže li saznanje da treniram džu džucu?
- Da. - Dvaput mjesečno.
Možeš li nešto demonstrirati ili poslati snimku?
Nekako to ne vidim, ali valjda bih mogla.
Ne volim vježbati na pun želudac.
- Dobro. - Da.
Dobro. Pa...
Da.
Da, moramo krenuti, ali možemo razgovarati sutra.
- Da, može. - Dobro, da.
- Volim te. - Volim te. Bok.
- I ja tebe. - Hej.
- Volim te. - Volim te.
- Usput, samo da se zna... - Da, samo da se zna.
Baš se veselim ovom putovanju s tobom.
- O, dobro. Da. - Da.
- Da te pitam nešto. - Da.
Saturday Night Live.
- Da. - Ne? Gdje je sve počelo i upoznali smo se.
- Jesi li bila u zgradi... - Ne.
Ajme!
Usput, kad vidimo Lornea, zagrlimo ga oboje puno predugo.
Možeš ti to.
- Možeš i ti. - Dobro.
- NBC Studios. Evo nas. - Pogledaj ovo.
Bože moj.
Uđi ako se usuđuješ.
- Gle to svježe lice. - Gle tog zgodnog mladića.
Da, što se dogodilo?
Jedna od velikih kreacija Harper Steele. „Ups, usrah se u gaće.”
O, sranje.
Učinit ćemo to. Hoćemo.
Da.
- Dobro, grupni zagrljaj. - Dobro.
Moj je ured bio ondje, imala sam i prozore.
I sve cure, Maya i Amy,
bile su ovdje.
Ovo je bila zastrašujuća soba.
Iako, ako si kao pisac ovdje između glavne probe i prikazivanja,
to je zapravo značilo da je tvoj skeč u emisiji, pa...
- Da. - To je bilo dobro.
Ja sam Will Ferrell.
AUDICIJA 3.5.1995.
Ovo će biti glas Chicago Cubsa, g. Harry Caray.
Tog prvog tjedna sišli smo na ručak.
I bilo je nečega između nas,
nekako smo bili na istoj valnoj duljini
na razne načine.
Sjećam se da sam pokušavao sve upoznati.
Jedna me skupina ljudi gledala i mislila:
„Ne razumijemo što tip radi. Ne čini se duhovitim.”
Svi su mislili da je Ferrell tupan.
Ali, znaš, samo...
Znala sam da Will nije tupan.
Zalagala si se za mene.
„Nemojte ga otpisati. Zapravo je baš duhovit.”
Naše zadnje čitanje.
Mnogo hrane, mnogo scenarija.
Mnogo smo se družili u vrlo čudnim okolnostima.
Cijelu karijeru i kreativni život
glumila sam lik po imenu Andrew. Barem ja tako gledam na to.
Zato je bilo posebno teško autati se prijateljima.
I stvarno ne znam misle li da sam Harper.
Možda misle da sam i dalje Andrew, samo sad nosim haljine.
Tina! O, Bože. Hvala.
- Lijepo te vidjeti! - Bože.
- Hej. - Hej!
Hvala svima što ste došli.
Ovo me ohrabruje. Ja...
Kad sam se autala, svi ste odgovorili. Svi...
Tim malo negativno. Ali...
Prvo sam mislio da se šali.
- Volim ga. -„Šali se. Ovo nije stvarno.”
Poslat ću najgore rasističke i seksističke šale i vidjeti što će reći.
- Živjeli. - Da.
- Za Harper! - Hvala!
Hvala.
Dakle, putujete autom. Koliko dugo i kamo?
Idemo do Washingtona,
a zatim do Indianapolisa.
- Idemo na utakmicu Pacersa. - Ajme.
Onda idemo u Iowa City,
gdje sam odrasla.
Imaš obitelj ondje?
Sestru. Obići ćemo staru kuću.
A onda...
Oklahoma, možda?
- Idemo na automobilsku utrku. - Ajme.
Čemu se najviše veselite na putovanju?
Ovako.
- Will je predložio ideju... - Da.
...znajući da bi moja tranzicija mogla promijeniti
kako se krećem zemljom, što je istina.
- Istina. - Apsolutno točno.
- Bojim se toga. - Naravno.
Will zna da volim usrane barove.
Volim stajališta za kamione. Volim najgora mjesta.
Da!
Hodala sam uličicom prije nekoliko tjedana
i pomislila: „Ne, ne sviđa mi se ovo.”
- Da. - Više nije sigurno za tebe.
- Da. - Kad je sigurno hodati uličicom?
Nitko nikad nije tražio popis tvojih omiljenih mjesta.
- Ne. - Ako itko ode nekamo gdje si bila...
Nitko ne traži tvoj popis.
„Gdje je najbolje bačeno pokućstvo?”
A imam taj popis.
Will će biti u autu.
Ja sam narkoleptičar i nisam dobar vozač.
DRUGI DAN
Kako se osjećaš?
- Osjećam se dobro. - Dobro.
Sad nema povratka, pa...
Dobro. Isuse.
- Dobro, evo pitanja. - Dobro.
Dobro.
- Zanima me kako si odabrala ime. - Da.
- Moje je mrtvo ime Andrew. - Da.
Isprva sam htjela olakšati drugima.
Znaš? Kao...
„Hej, ovdje se ne događa ništa čudno.
- Samo mijenjam...” -„Ništa posebno.”
„Ništa. Samo mijenjam Andrewa u Angie.”
-„Vi...” To je prilično lako. - Da.
A onda sam se vozila na prvu elektrolizu
i izgovarala to ime u glavi
i zvučalo mi je bezvezno.
- Da. - Zvučalo je kao: „Ovo je pogrešno.”
Počela sam zamišljati druga imena.
Mislila sam, Luster.
I onda pomislim: „Harper. Voliš to ime.”
Moja je majka išla u školu s Harper Lee,
autoricom romana Ubiti pticu rugalicu.
- Da. - Izgovorila sam ga i prožela me toplina.
- Ajme. - I pomislila sam...
- Doslovno si fizički reagirala. - Da, izgovorila sam ga naglas.
Izgovarala sam naglas, Harper.
I rekoh: „Ajme. To je to. To će biti.”
- Bože. - To je bilo to.
Da mijenjaš ime, što bi izabrao?
Mrzio sam svoje ime kao dijete.
Moje je puno ime John William.
- Ali moji su me zvali Will. - Da.
Sjećam se da je u prvom razredu bilo šest, sedam klinaca
koji su se zvali Mike ili Steve.
- Dobro. - Pitao sam se zašto nisam Mike...
- Ili Steve. - ...ili Steve.
- Ta su imena bila kul i opaka. - Zašto imam tako čudno ime?
- I snažna. Da. Ja bih... - Kao Steve.
„Što ima, Steve?”
- Da. - I Mike.
Zahvalit ću ti
što dopuštaš da posjetimo glavni grad.
Jedan od mojih omiljenih.
- Ja ga baš ne obožavam. - Ne voliš povijest SAD-a?
O, sranje. Daj.
- Mislim da je malo dosadan. - To ćemo promijeniti.
Želim ti pokazati nešto vrlo posebno.
Dobro.
Ovdje je.
- Parkiralište? - Reflektirajuće jezero.
- Nema vode. - Ima nešto vode.
Ovdje dolje.
Veličanstveno, ne?
Nervozan sam.
I ja.
Možda ćemo uskoro razgovarati s predsjednikom Bidenom.
- Kako ćemo ući? - Zbog ovoga.
- Lovomat. - Da.
Je li predsjednik tu? Želimo ga pozdraviti.
Hej! Joe!
Ne, nije ondje.
Godinama sam putovala zemljom u haljini, ali pazeći da me ne vide.
Kad sam morala izaći po gorivo,
krišom bih u neugodi pokušala
nabaciti kombinezon.
WC
- I izgledati kao tip. - Da.
Ponijela bih pričuvnu odjeću.
Strah da će me policija zaustaviti zbog brze vožnje,
a u ženskoj sam odjeći...
- Bilo je grozno. - Da.
Sad idem u svijet kao ja.
OHIO VRATITE SE USKORO
Nema mogućnosti da se opet pritajim kao Andrew.
Vidjet ću zemlju koju volim kao ja, što nikad nisam učinila.
Ako nemaš ništa protiv, uzet ću trenutak i pregledati stare dnevnike.
Dobro.
Pogledaj ti te dnevnike.
Kad si ih počela pisati?
Tek kad sam osjetila da mi se život raspada.
Ovaj se zove Dnevnik broj jedan.
Neizgovorljivo i ostale osobne stvari.
Zašto si ga tipkala, a ne rukom pisala?
Jer sam to jednostavno htjela zapisati.
Loše napisano, s pogreškama.
- Bez interpunkcije. - Svašta, da.
Struja svijesti, da.
Ovo je o mojoj terapeutkinji.
„Terapeutkinja je pobila moju glupu ideju
da sam možda djevojčica, ne dječak.”
- Ajme. -„Ne vjeruje mi to.
Rekla je da živim u svijetu mašte.”
Ajme.
„Opisala sam joj čudne osjećaje bolesti i groze
dok nosim mušku odjeću i bili su joj besmisleni.
Htjela je da opišem osjećaje, što nisam mogla.
Čini se da misli da odijevanje kao žena sadrži mnogo prkosa i ljutnje.
Ima teoriju.
Ja pak gubim vjeru u teorije.”
- Da vidimo. To je bilo prije sedam godina. - Ajme.
- Idem po grickalice. Ti uzmi stolice. - Dobro.
Donijela si nam mnogo toga.
Pa, na putu smo, kompa. Voliš li Pringlese?
- Obožavam Pringlese. - Nisam znala koje voliš.
Jesi li spreman za ove? Fuego.
Dobro.
- Neću jesti Fuego Pringlese. - Hoćeš.
Vatreni BBQ.
- Dio vatrene linije proizvoda. - Da, cijela vatrena...
Moramo ih dozirano jesti.
Možda nećemo naći drugi Walmart.
Jer ako nam pukne guma,
moramo dozirati.
Da, tako je.
Htjela sam te pitati, razmišljam o tome.
Je li te brinulo kako razgovarati sa mnom kad sam ti se autala?
Katkad mislim da ljudi koji nisu trans...
Mislim da se boje da će reći nešto krivo preda mnom.
- Na to ciljam. - Da.
Nisam znala kad sam te tek vidjela
i samo sam znatiželjna ima li ičega...
Vjerojatno sam bio...
Da, vjerojatno malo nervozan.
- Dobro. - U smislu...
I ja sam bila nervozna.
U haljini sam.
- Da. - To je bilo zastrašujuće.
Da, valjda me brinulo što... Ako...
Koja su nova osnovna pravila.
- Dobro. - Ako ih ima.
- Da. - Je li...
Znaš.
Da, koliko se toga „promijenilo”
ili je isto ili kako je.
To je teško, što se promijenilo, a što je isto.
S prijateljima nema osnovnih pravila. To želim da znaš.
- Ali to je ono... - Da.
- Odmah si me opustila. - Da.
Jer znam da nema loših namjera.
Što god kažeš, ne mogu se ljutiti.
Da.
Što još imam ovdje? Imam još Pringlesa.
Filadelfijski odrezak.
Čovječe!
Frajer si!
- A frajerica? - A frajerica?
- Frajerica si! - Da! Frajerica! To!
Ide ona.
- Opet šljaka. - Opet šljaka, da.
PETI DAN
Zašto ne idemo u masne zalogajnice svako jutro?
- Ne znam. - To su mi najdraži restorani.
Meka. U Meki smo.
Bok.
- Bok, kako ste? - Izvolite, sjednite.
Hvala.
Kimberly, ti voliš sve?
- Najbolje je All-Star. - Da.
- Ja ću to. - Dva jaja, prepečenac na izbor.
Slanina, šunka ili kobasica. Vafl ili pecivo s umakom.
- Može meni dva? - Čekaj.
Ne, samo se šalim.
A vi, gospodine?
- Gospođo. - Gospođo. Tako mi je žao.
U redu je. Nema problema.
I ja ću All-Star.
Dobro. Hvala lijepa. Odnijet ću jelovnike.
- Molim. - Sjajno.
Da.
Imam narudžbu.
Ne volim kad mi se obrate u krivom rodu, ali što mogu, kompa?
To je...
Znaš što? Događat će se...
Hoće, ali znaš što bi ti trebao?
Trebaš pitati: „Što ti želiš, mala damo koja je žena?”
-„A sad za malu damu...” - Za malu damu.
- Ne moraš to. - Mala dama.
Pšenični tost?
Za mene bijeli.
- Za mene pšenični. - Izvolite.
Veseliš se večerašnjoj tekmi? Usput?
Veselim se. Ali bit ću iskrena.
Hodati kroz gomilu muških u vrlo muškom okruženju
bio mi je najteži dio...
- Da. - ...moje tranzicije.
- Bila sam ta osoba. - Da.
Išla na košarkaške tekme. Poznajem kulturu.
Vratit ću se u tu kulturu,
a još je velik dio mene kojemu se ne sviđa što se događa.
- Da. - I nije mi potpuno ugodno.
- Idemo. - Idemo.
Kad uđem u taj košarkaški stadion...
Izgledaš fantastično.
Hvala.
- Super kaput. - Radila sam na tome.
Ja sam žena i tako me trebaju vidjeti.
Ali nisam sigurna hoće li me tako vidjeti.
Ovo je čudno reći. Možda se ja ne vidim tako.
Ali ti si ovdje vođa
pa je ovo jebeno puno lakše nego da sam sama.
Moram to imati na umu tijekom putovanja.
Jer, očito, imam malo povlastica.
No ne kažem da neće biti teško.
Moram reći, bili smo na mnogim tekmama Lakersa.
Da.
Nikad nisam vidjela Jacka Nicholsona, Leonarda DiCaprija
ili Vincea Vaughna kako na tekmi
sjede pored svoje transrodne prijateljice.
- Da. - Ja to nikad nisam vidjela.
Tako je komplicirano jer sam stalno koristila sport
da ljudi znaju da nisam žena.
Nije da žene ne mogu voljeti sport, ali pokušavala sam, znaš...
- Da, ti... - Pokušavala sam biti tipčina.
Stalno sam to radila
pa sam naučila mnogo o sportu
i nekako mi se sviđa.
- To! - Da!
Ajme.
Obožavatelji Pacersa, da čujemo kako navijate.
Imam posebnog gosta.
Da vas čujem, obožavatelji Pacersa!
Što mislimo o Sixersima?
Što mislimo o Pacersima?
Sixersi!
Pacersi!
Hvala vam. Ovdje sam s prijateljicom Harper Steele.
- Transženom. - Nismo na ekranu.
Igraju dalje.
Indy, pokazao si nam samo ljubav!
- Nismo na ekranu. - Hvala!
Lijepo je vidjeti Willa Ferrella.
Eno guvernera.
Samo ih pokušava maknuti s terena
da tekma može početi.
Dakle, putujete zemljom? Kako ste završili ovdje?
Harper i ja se znamo već 30 godina
i putujemo zemljom.
- Na košarkaška igrališta? - Ne, ovo je samo...
Ovo nam je prvi profesionalni sportski događaj
od Harperine tranzicije.
Pacersi su nas ljubazno primili.
Pacersi počinju s bodom prednosti.
- Je li to guverner države? - Aha.
Kako se zove?
Eric Holcomb.
- Holcomb? - Da.
Gdje to vidiš?
Najnovije vijesti iz Indianapolisa,
guverner Indiane Eric Holcomb potpisuje zakon
koji brani njegu za rodnu afirmaciju maloljetnika...
Niz zakona vezanih uz zdravstvo, pristup WC-ima...
Više od 70 LGBTQ prijedloga zakona podneseno je u Teksasu.
...Kansas postaje 20. država...
Republikanski guverner Sj. Dakote potpisao zakon...
...daju pravnu definiciju spola u zakoniku Tennesseeja.
...zakon bi „zadržao biološki spol kao jasan...”
Transrodnost treba iskorijeniti iz javnog života.
Ovdje sam zeznuo.
- Dobro. - I ja...
Očito nisam očekivao da ćemo upoznati guvernera Indiane.
O, da.
- I ja... Pitao je što radimo. - Da.
Rekli smo mu i činilo se...
- Da je sve u redu. - Da.
A volio bih da sam se sjetio pitati:
„Koji je vaš stav o transrodnim osobama?” Ili: „Što je...”
Zapravo nisam znala da je guverner,
a poslije u razgovoru netko je nešto rekao...
Ja jesam, čuo sam: „Upoznaj guvernera.”
Rekoh: „Aha.”
To ti se sigurno često događa.
Fotografija na kojoj ne želiš biti.
Da.
- Meni se to ne događa često. - Da.
Netko uđe i netko na podiju fotka. „Ova je osoba s Willom Ferrellom.”
Ali onda sam na fotografiji s tim guvernerom
i ne poznajem njegovu politiku.
- Da. - I, mislim...
U tome je bila stvar. To...
To nisam dobro odradio. Tad sam trebao...
Samo da čujem što će reći.
Da.
Ulazak u stadion...
Da.
- Dvadeset tisuća ljudi. - Da.
Kakav je bio osjećaj?
Znam da će mi sve ovo olakšati
da poslije uđem na takva mjesta.
Ušla sam. Gotovo je.
Tražim više takvih stvari na ovom putovanju.
Morat ću se odmaknuti nekoliko puta i...
- Jasno. - Da vidim kakav je to osjećaj.
Sama.
- Da, naravno. - Da.
DOBRO DOŠLI U ILLINOIS
Fascinira me.
Toliko je transrodnih osoba diljem zemlje,
žive svoje živote na ovim mjestima.
Da.
Voljela bi se povezati s još takvih ljudi.
Idemo u Peoriju.
Ondje ćemo upoznati Danu Garber,
koja je prošla tranziciju kasnije u životu
i duboko je povezana s transrodnom zajednicom u Peoriji,
što mi je fascinantno
jer nisam poznavala nijednu transrodnu osobu kao dijete.
Da.
- Hvala što si nas primila u svom gradu. - Da.
Ti si odavde?
- Da, ovo je Pekin. - Dobro.
Živim ovdje cijeli život.
- Ajme. - Da.
Prošla si tranziciju poput mene?
Imam 61 godinu, pa...
- Ja imam 65 godina. - Dobro.
Autala sam se obitelji s 55 godina.
Dobro. Opa. Dakle...
- Vrlo slično, kao Harper. - Da.
Iz vlastitog iskustva znam, ali pretpostavljam da je bilo teško.
- Da. - Da.
Da. Odavno sam znala
da sam trebala biti djevojčica.
Na prvi dan vrtića
ušla sam i sjela s djevojčicama.
Učiteljica govori o pravilima razreda.
- Da. - Odvela nas je na WC.
Stala sam u red za djevojčice. Primila me za ruku i rekla:
„Ne, dušo, moraš ići u red za dječake. Dječak si.”
Svi su me počeli ismijavati.
Dobila sam napadaj panike
i otišla sam u WC i povraćala.
Učiteljica je ušla i pitala je li mi zlo.
Nazvala je moju mamu. Ona je došla po mene
i rekla sam joj što se dogodilo.
Kaže: „Dušo, ti si dječak. Ne možeš ući s curama.
Imate drukčije dijelove tijela.”
- Nisam to znala. - Da.
Nije se radilo o dijelovima tijela. Radilo se o tome tko sam ja ovdje, pa...
Pitala sam se što nije u redu sa mnom.
Molila sam se Isusu svake večeri u osnovnoj školi
da me popravi ili me ubije, jedno ili drugo.
- Bilo je užasno. - Da.
Pitala sam se zašto sam ovakva.
Psihički sam bila vrlo loše
i neko sam vrijeme bila sklona suicidu.
Mislila sam da je jedini način...
Mislila sam: „Ne želim umrijeti,
ali ne želim ni ovako živjeti.”
Krenula sam na savjetovanje
i moja je savjetnica bila sjajna.
„Ako to želiš, onda pokušaj.”
Jer nisam živjela autentično, znaš? Pa...
Da.
Moje je iskustvo bilo... Nisam imala dobru terapeutkinju.
- Znaš kako to nekad ide. - Da.
I dosta poslije
našla sam boljeg rodnog terapeuta i nastavili smo razgovarati.
I prošlo je godinu dana, ali kad sam došla
do prve tablete estrogena...
Ovo mi je blesavo. Sigurna sam...
Ali ta mi je prva tableta bila: „Čarolija!
Ovo je nevjerojatan osjećaj.”
- Mjesecima ništa ne osjećaš. - Ajme.
Ali mentalno sam bila...
„Zašto sam toliko čekala? Obožavam ovo.”
- I ja. - Da.
Jesi li se kad suočila s mržnjom u ovoj zajednici ili...
Bilo je nekoliko incidenata.
Zbog glasa mi se često obrate u krivom rodu.
- Mrziš svoj glas. - Mrzim taj glas.
Baš volim proći kao cis.
- Da. - Voljela bih proći.
Samo... Taj me glas ubijao.
Ne želim taj duboki muški glas.
I ja sam to radila neko vrijeme.
- Išla sam na tečaj vokalne terapije. - Da.
Sjela sam jedne noći i baš razmislila.
Jesam li to radila za sebe ili za društvo, znaš?
Ajme, da.
I zaključila da to radim za sve osim mene.
Ovo je moj glas.
Važan je dio tranzicije naučiti prihvatiti sebe.
Samo želim naglasiti
da je ovo prvi put da ovo radim.
Ne znam pjevati.
- To nije važno! - Nisi došla pobijediti na natjecanju!
- Mislim da nije važno. - Dobro.
Može Sonny i Cher?
Želiš ovaj stih?
- Može. - Imaš prvi stih.
Kažu da smo mladi i ne znamo
Nećemo znati dok ne odrastemo
Ne znam je li sve točno
- Jer imam tebe, dušo, imam tebe - Imam tebe
Dušo
Imam te, dušo
Da!
Imam te, dušo
OSMI DAN
Ono sinoćnje pjevanje... Bila si odlična na mikrofonu.
Znam držati mikrofon. Samo...
- Ali nikad te nisam vidio takvu. - Bilo mi je sjajno.
Misliš da trebamo... Moglo bi biti zabavno.
Da, dobro.
Tematska pjesma za ovo putovanje?
- Možemo nazvati nekoga. - Na koga misliš?
- Pada mi na pamet Fred Armisen. - Fred.
Da razmislim, koga još poznajemo da dobro sklada.
Forte?
Da, Will Forte.
Jeste li ikad imali meksičku lokaciju Ravno pred nosom?
- Nevjerojatno muzikalan. Jako. - Jasno.
- Molly. - Molly Shannon.
Nije li romantično? Pa!
- A Wiig? - Kristen Wiig.
Tulumariti s najboljima
Ići ću dolje do rijeke
Zovem Wiig.
Wi...
- Bok, Wiig. - Bok, Kristen.
- Bok! Bože! - Bok.
Gle njih! Što ima?
Pokušavamo smisliti tematsku pjesmu.
- Dobro. - Pa...
Mislili smo, naša si prijateljica
koja je višestruko talentirana
pa ćeš moći osmisliti tematsku pjesmu.
Da, vi samo...
Želimo da bude o tome kako se prijatelji zabavljaju na putu?
Razmislili smo.
- Prijatelji na putu, svakako. - Da.
Harper i Will i takve stvari.
Želim da bude u stilu jazza.
- Brzog ritma. - Da.
- Ali ne previše. - I treba malo...
- Zapisat ću to. - Da.
Ali onda mora postići da zastaneš i razmisliš
i možda ti natjerati suzu na oko.
Trebaš zasuziti. Da, učini to.
I da zvuči malo country jer smo usred zemlje.
- Dakle, brzi ritam, jazz, zabava... - Jazz.
- Da. - Zabavno, ali rasplače te.
Da, moraš plakati.
- Suze na oko, zabavno. - Jazz.
- Jazz. Ne zaboravi jazz. - I malo country.
- Nemoj zaboraviti jazz. - Dobro.
- Puno hvala. - Volim vas. Lijepo vas je vidjeti. Ja ću...
Da, ne žuri se,
bilo kad u sljedećih nekoliko dana.
- O, dobro. - Da.
- Bok, ljudi. - Bok, Kristen. Bok.
Mislim da je shvatila.
- Da, to je dobro. - Da.
Evo pitanja.
Misliš li da lošije voziš kao žena?
To je najgluplje. To je tako... Jebi se.
- Eto! - Ali da, lošije.
- Hej. - Kako ste danas?
Prepoznajete li ovog tipa? Holivudska je filmska zvijezda.
Ha? Ne.
- Ne? Glumi u filmovima. - U redu je. Zatvori prozor.
Sranje, moja sestra. Moram se javiti.
Dobro.
Bok, Eleanor.
Stavit ću te na zvučnik da te Will nešto pita.
- Dobro. - Eleanor, ne želim smetati.
- Sigurno mogu odsjesti kod tebe? - O, Bože, naravno.
Imaš li ovlaživač zraka u mojoj sobi?
- Ja bih... Ne slušaj sestru. - Nemoj ni...
Nemoj mu udovoljavati.
Will će spavati na kauču.
- Koje proizvode imaš u kupaonici za goste? - Prestani!
Stavit ću svoju Chanelovu kremu za lice onamo.
Hvala. Da.
- Osjećam to. Kažem ti. - Da, vjerujem.
Bližim se Iowa Cityju i osjećam to.
Ovo je domaći teren. Uzbuđena si.
O, Bože.
Fantastično. Super mi je.
- Bok. - Pozdrav.
- Lijepo te vidjeti. - Moj prijatelj Will Ferrell.
- Bok, Wille. - Kako si?
Da ovo bude poklon za useljenje?
O, hvala ti.
- Voliš li Pringlese? - Obožavam ih.
- Dobro, iza ugla. - Dobro. Usput, kupaonica je ondje.
- Hvala. Ovo je sjajno. - Da.
Eleanor, kako si ti reagirala kad si čula vijest?
Bila sam vrlo iznenađena.
Mislim da je moja reakcija bila tuga.
A razlog zašto sam osjećala tugu je što sam pomislila
koliko je Harper sigurno godinama patila.
I odmah sam znala
koliko je taj trenutak autanja stresan.
Nije mi bilo najvažnije pažljivo reagirati,
nego brzo reagirati.
I jesi.
Da zna da ne moram o tome razmišljati.
- Razgovarat ćemo poslije. - Da.
Mislim da si rekla, što je bilo vrlo ohrabrujuće:
„Baš dobro, uvijek sam željela sestru.”
- Jesam. - To si rekla.
Samo tako.
Hoću ispričati anegdotu jer uvijek razmišljam o tome.
Mislim da je bilo u osmom razredu.
Eleanor mi je dala trapezice koje više nije htjela.
Bile su bijele i s naborima.
Kad sam ih dobila, bile su mi najdraži odjevni predmet.
Nosila sam ih svuda.
Otišla sam u park skejtati s prijateljima.
Da.
Skejtali smo i osjećala sam se dobro u svojim...
- Bijelim trapezicama. - Trapezicama.
Izašla sam iz tog parka i...
„Moramo opet doći, ponovit će ovo sljedeći tjedan.”
I netko kaže: „Da, ali nemoj odjenuti te pederske hlače.”
I hlače su nestale u tom trenutku.
Nisi rekla: „Začepi, hlače su kul.”
Toliko puta u životu
vjerojatno neki pokušaj da Harper izađe
uvijek bi iznova bio zgnječen.
Samo što se toga sjećam prilično jasno. Pa...
Eleanor, nisi ni kušala Pringlese.
- Vrhnje i luk. - Potpuno sam zaboravila.
- Dobro, imaš... - Poznaješ njihovu liniju Vatreno?
- Ne. - Da.
- Mislim da mi je to prejako. - Moguće.
Ajme, hvala!
Malo okusa... Nemoj...
Odakle su došli?
Kupili smo ih u Walmartu u Indianapolisu.
Drukčijeg su okusa. Vidi se da su iz Indiane.
Da, svakako.
ŠKOLSKE FOTOGRAFIJE KOJE ĆEŠ SUTRA VOLJETI
Da vidimo što imamo. To je...
Mislim da ih je moja majka skupljala.
Ovo su male školske fotografije slatke Harper Steele
kad je bila zbunjena.
A ovo su otprilike godine kad sam se počela osjećati čudno.
Da.
I počneš misliti u sebi
da je svima tako.
Pa samo šutiš o svemu tome.
„Svima nam je tako, ne?”
Svaki put kad vidim ovakvu fotografiju sebe...
Evo me u novinama. Vozila sam monocikl.
Vozila sam cijelim gradom, prešla Iowa City na monociklu.
Obožavam ovu fotografiju. Ovo je...
Kad god se vidim kao djevojčicu.
Kunem se, volim ovu fotografiju.
Da.
Dovraga.
Da, to je ta.
U ovoj sam kući odrasla.
Skejtala sam i sve trikove izvodila ovdje.
- Ondje sam skakala s motkom. - Niz ono...
Da, imali smo... Moja je majka napravila malu...
Napravila mi je strunjaču od hrpe vreća za krumpir...
- Trčala si onamo. - Da.
A onda... Ali u dvorištu je...
- Bio pak. Da. - Dobro.
Udarila bih ga i... Znaš, dva metra.
Što sam mogla ljeti, igrati se s drugima? Skok s motkom.
Jednog sam se dana vratila iz škole i bilo mi je dosadno.
Na putu kući počela sam se praviti da sam pijana i...
Mogla bih to voziti.
Mogu voziti?
Smije li posuditi tvoj monocikl na tren?
Može li se voziti monociklom na tren?
Zašto?
I ona ga zna voziti.
- Može. - Hvala.
Sjajno. Nosim štikle, moglo bi biti malo teže.
- Kako se zoveš? - Quinn. A vi?
- To je Will Ferrell. - Kul.
Volim ovo imati gore, kad padnem, bit će dobro.
Hvalisala se da zna voziti monocikl.
To ti je prijevozno sredstvo?
Bilo je moje u višim razredima.
- Dajte mi trenutak. - Da.
- Prošlo je mnogo godina. - Dobro.
- No kad se popneš... - Ajme!
Da, kad se popneš... Da, idemo.
Idemo. Ajme.
O, Bože.
Tako je nestabilan.
Godinama sam živjela na tome.
- La di da, u nedjelju popodne - Dobro, evo ga. O, kvragu.
- U Iowa Cityju - Eto ga.
- Harper. Lijepo te vidjeti. - Wille. Kako si?
Bok.
Ajme!
Hvala na posudbi.
Da. Ugodan vam dan.
- Dobro, hvala ti puno. - Nema na čemu.
- Uglavnom, to sam radila. - Oduševljen sam.
Tako sam išla u školu dvije godine.
- Čovječe, to je čudno. - Znam.
Vrlo čudno.
- Hvala, Eleanor. - Dobro.
Imaš dosta Pringlesa, ne?
- Još ih imam. Hvala. - Dobro.
- Volim ih.
Gle.
- Pogledaj snijeg! - Znam.
Računa li se ovo kao mećava?
- Ovo nije ni slično mećavi. - Dobro.
Ne, samo malo snijega.
- Pahuljice su velike. - Ne, samo lagani snijeg.
To jest mećava.
Sad više ne izgleda kao lagani snijeg.
- To ću ti priznati. - Vidiš? Znao sam.
Bio sam jako znatiželjan.
Samo... Ne znam, nikad te nisam pitao...
Dobro, pitaj.
- Pitaj. - Kakve su ti sise?
Sad imaš sise.
Volim svoje sise.
Kad si se probudila nakon... Je li...
Volim zamišljati da je bilo...
Je li bilo kao da čuješ nebesku pjesmu?
Šalim se da sam prošla pubertet za oko četiri sata.
Ali čim sam se probudila,
mislila sam...
-„Ovo je sjajno.” - Da.
Svaki put kad sam učinila nešto
zbog čega se osjećam bolje u svom tijelu...
- Da. - ...za sebe...
- Nevjerojatno je. - ...bilo je...
- Uzbudljivo. - Da.
Vatromet.
- Da. - Pa...
- Sjajno. - To je moje iskustvo sa sisama.
Dobro. Ovo je velika stvar,
možda da to ostavimo za poslije.
Moj si prijatelj.
Pozivam sve prijatelje da mi postave ta pitanja.
Ne bojim se govoriti o tome.
Misliš li da ćeš htjeti još tjelesnih povećanja?
- Moguće. - U budućnosti.
Kad sam počela razmišljati o tranziciji,
u smislu operacije donjeg dijela, imala sam 61 godinu.
Rekoh: „Neću biti...
Nemam baš vrlo aktivan seksualni život.”
- Ali tu je i disforija. - Da.
Pogledati se u zrcalo i vidjeti nešto što se ne uklapa u to kako se osjećam.
- Pa... - Da.
- Ne znam. - Da.
- Teško mi je odgovoriti. Ali... - Da.
Imaš li još pitanja o sisama?
- Ne, ali htio sam pitati... - Dobro.
Jesi li...
Manji si lajbek otkad nosiš lajbek?
Vrlo dobro.
Nagrada za vic godine ide Willu Ferrellu.
Hvala. Znao sam čim sam to rekao, vic godine.
Mrzim analizirati komediju jer je to uništi.
- U ovom slučaju neće. - Moraš.
- Moraš analizirati.
-„Što je točno uradio?” - Objasnit ću ti kako je onamo dospio.
Will je počeo s:
„Otkad imaš lajbek.”
Poveznica je: „Jesi li manji...”
„Lajbek?”
- Bože. Opa. - I dva različita lajbeka.
Različiti su, ali su lajbeki.
- Ajme. - Da.
- Hvala. - Jeste li danas vidjeli poznatu osobu?
- Ne. - Dobro.
Samo tebe.
- Da! - Da!
- Vatromet... - Svijet vatrometa!
Ovo je divovsko.
Bože dragi!
Sveti Nishiki!
Želim nešto opasno.
O, Gator Gun.
Da, to je to. Medojedni jazavac.
Smjestite ga, povučete osigurač ili naljepnicu.
- Zapalite i... - Zbrišete.
Koliko čistih gaća imaš?
Spao sam na...
- Minimum? - Da.
PRAONICA
KOVANICE
Pa, idemo u Meeker u Oklahomi.
A ovo je u kategoriji mjesta koja bi posjetila
bez mnogo premišljanja.
O čemu sad razmišljaš?
Nervozna sam i tjeskobna, kao...
Znaš da volim ovakva mjesta.
Da cijeli život vozim diljem zemlje,
posjećujem ovakve gradiće,
stajem u barovima na piću, upoznajem ljude,
ali ne znam mogu li to sad.
Dobro.
Nazvat ćeš me ako bude nesigurno.
Znaš što?
- Stavit ću te na brzo biranje. - Da.
- Pa ti dotrči s tom svojom facom. - Da.
- Mogu sad ući s tobom. - Ne.
Tako bi mi bilo lakše, ali želim ovo isprobati.
Neću ovo moći iskusiti sama.
- Mogu sad pokušati. - Da.
BAJKERI, DOBRO DOŠLI
TRUMP ZAKON I RED
JEBEŠ BIDENA
Kako si?
Dobro, ti?
Dobro sam.
Kako se zoveš?
Dominique. Harper Steele.
Harper Steele.
Što se događa?
Tko si ti?
Ja sam Harper. Tko si ti?
Ja sam Mama T.
Ti si Mama T?
Aha, da.
- Dobro. Čula sam za tebe. - Da.
Nisam čula za nju. Za tu damu.
- Samo te zezamo. - Dobro.
Iz Oklahome ste?
Ne, u redu je. Bila sam...
Zato sam ušla.
Bila sam u mnogim barovima u životu, pa...
Želim vidjeti mogu li ići u barove nakon tranzicije.
- O tome se radi. - Da?
- Oklahoma, hvala. - Partneru, odakle si?
Iz Iowe.
Iowa!
Da, iz Iowe, ali sad živim u New Yorku.
- Na istočnoj si obali. - Na istočnoj sam obali. Da.
Da, kako vam je ondje?
Vama curama?
Ja... Hvala.
Iowa mi se više sviđa,
ali ondje ne mogu zaraditi. Pa...
Stvarno?
Da, pišem za televiziju.
Poslat ću poruku prijatelju. Parkira auto.
- Halo? - Hej.
Hej.
- Uđi. - Dobro.
Bok.
Upoznaj ih, moji su prijatelji.
- Je li to Will Ferrell? - Da, jest.
Stvarno?
- Moja prijateljica Harper. - Kako si?
- Drago mi je, buraz. - Ali ne „buraz”.
-„Ona”, ali u redu je. - Ona.
- Oprosti. - U redu je.
- Pokušaj opet. - Da.
- Da.
Od prije godinu i pol sam transžena.
A sad me Will vodi van usred zemlje.
- Bože. Sjajno. - To je fora. Hej...
Volim kako podupireš prijateljicu.
To je nevjerojatno. Danas to baš ne vidite.
Da.
Imam puno...
- Moram vas častiti pivom. - Imaš puno transrodnih prijatelja?
- Nisu trans, nego biseksualci. - Da?
- O, da.
- Naravno. - Da.
- Naravno. - Čekaj, Harper, ovo su američki domoroci.
- Žele nam otpjevati... Da. - Domoroci, krećemo.
Evo ga, malo Oklahome i domorodaca.
To!
- Drago mi je. - Ajme.
- Dobro došli u Oklahomu. - Divno.
- Dobro došli u domorodački SAD. - Da, točno.
- Hvala. - Hvala.
Baš mi je drago.
To je bilo vrlo...
- Pokušao sam ti dati dio Oklahome. - Dirljivo, kompa.
- Uživaj ovdje. Čuvaj se. - Hvala što ste došli.
- Hvala što ste nas primili. - Da.
Laku noć.
- Hej. - Ja sam Travis Cobb.
Bok. Moja prijateljica Harper.
- Kako si? - Travis.
Drago mi je.
Izlazila sam na ovakva mjesta
kad sam još bila muško.
A nakon tranzicije malo sam se uplašila jer...
- Znaš što govorim. Pa... - Da.
- Ne boj se. - Da, dobro.
- Ako to voliš, izađi. - U redu, hvala.
- Znaš? - Da.
- Ne brini se. - Ne, mislim da je to...
- Znaš? - To je lijepo čuti.
Nisam to očekivala. Stalno čujem sve te grozote.
Jesi li sretna?
Sto posto sam sretnija. Totalno.
Hvala, ljudi. Bilo mi je drago.
Malo sam u šoku.
Ali ne zbog njih, nego zbog mene.
Ne bojim se tih ljudi.
Da.
Bojim se da mrzim sebe.
Ajme.
Kažem: „Ti si nakaza. Što radiš ovdje?”
To je ispod svega. A onda...
Da.
Čovječe.
- Dobro je, samo... - Dobro si?
Čak i ne... O, Bože.
- Da. - Da.
Hvala, kompa.
Prosinac 2016.
„Ima jutara poput ovog
kad se probudim nepovezana sa svijetom,
sigurna da, kako bih se povezala sa ženom ili muškarcem,
moram lagati i skrivati se.
To je vrlo depresivno.
Sanjam o svijetu u kojem mogu izložiti svoju ranjivost,
otvorenu za sve, dok ne postane moja snaga.
Čeznem za tim.”
To je jedno od mojih pitanja.
- Da. - Nismo dotakli tu temu.
Pretpostavljam da želiš ići na spojeve?
- Da. - Zar ne? I želiš...
Želiš izaći u bar i nekome prići
ili da tebi priđu, takav susret?
Monogamna sam osoba.
- Da. - I optimistična sam.
Imam 61 godinu.
Ali voljela bih opet biti u vezi.
- Kako to zamišljaš, zanimaju te transžene? - Jasno.
- Muškarac? Ili... Da. - Jasno.
- Dobro, da. Kužim te. Dobro.
Zvuči otrcano, ali tip je to što...
- Zasad je prazno platno. - Da.
Netko uz koga se mogu probuditi ujutro, piti kavu u krevetu
i debatirati glupi film od sinoć.
- To je najvažnije. - To je...
- Da. - Znam da zvuči otrcano.
Ali čekam da se to iskustvo dogodi,
a imam 61 godinu. Sat otkucava.
Granica. „Dobro došli u Teksas.”
Da. „Dobro došli u Teksas.”
DOBRO DOŠLI U TEKSAS
Snimi jednu seksi fotku.
O, da!
- Na tri. - Da.
- Teksas! - Teksas!
Opa!
„Besplatan odrezak od 2 kg.”
Restoran Big Texan.
Idemo onamo večeras.
Moraš ga pojesti za jedan sat.
- Jedan sat? - Mislim da je tako pisalo.
Možeš ti to.
Ne znam mogu li ja.
Ali znam detektiva iz viktorijanskog doba
kojem bi to bilo slasno.
Ne.
- O, da. - O, čovječe.
Dame i gospodo,
najbolji svjetski privatni istražitelj, Sherlock Holmes.
Ricky Bobby!
Ne Ricky Bobby, Sherlock Holmes.
Spakirao sam ovo nadajući se...
- Da. - ...da ću te malo zeznuti.
I evo ga.
- O, čovječe! - Bok, kako ste?
- Sjajno, brate. - Drago mi je.
Kako da vas najavim?
- Sherlock Holmes iz Londona. - Da.
S gošćom, Harper Steele.
- Harper Steele. - Gđa Harper Steele.
Gđa Harper Steele?
- Da, gđa Harper Steele. - Gđa Harper Steele. Može.
Imamo Sherlocka Holmesa iz Londona
s gošćom Harper Steele,
gđom Harper Steele.
Ima jedan sat da pojede odrezak od 2 kg.
Može pivo?
Jedem od nervoze.
Bio sam pod lupom u raznim razdobljima mog života.
Da.
Ali ovo nadmašuje sve.
TEKSAS NIJE HOLLYWOOD. NOSITE SVOJE POGANSKE GUZICE.
KOJI JE KURAC ZA STOLOM?
MISLITE, G. HARPER STEEL?
PITAM SE KONTA LI SHERLOCK DA JEDE S MUŠKARCEM...
GOSPODIN ANDREW STEELE
ON JE SVE ŠTO TEKSAS NIJE.
TRANSTIP NIJE DOBRO PROŠAO U TEKSASU
JEBEŠ LIBERALA WILLA FERRELLA
TKO JE ONO STVORENJE PREKO PUTA SHERLOCKA?
Sinoć je...
Atmosfera mi se počela činiti vrlo krivom
i, mislim, gužva koja te tako brzo okruži.
Osjećala sam se
kao da je moja transrodnost u izlogu.
I odjednom se nisam osjećala sjajno.
Znaš?
Meni je najtužnije...
Osjećam...
Čovječe.
Kao da sam te iznevjerio u tom trenutku.
- O, ne. - Znaš?
I ja...
Mislio sam: „O, sranje. Moram...
Moramo paziti na Harperinu sigurnost.” Znaš?
Tad sam...
Osjećam... Da.
Mislila sam pročitati neke tvitove koje smo primili
otkako smo krenuli na putovanje. Želiš li čuti ovaj?
„Aha, važno je da klincima pokažete još jednog gender bendera.
To je tako moderno i kul. Čak i Will Ferrell to radi.”
„Užas da se Will Ferrell pojavio na prvoj utakmici Pacersa s transženom.”
„Tko je taj tip?”
Da. Ali evo i dobrog.
„Will Ferrell danas je bio u Iowi.
S Reynoldsom snima dokumentarac potpore transklincima i njihovim pravima.”
Ryan...
Nisam znao da je Ryan dio svega.
- Evo jednog samo o tebi. - Dobro.
- Želiš li ga čuti? - Da.
„Super, sotonski iluminatski pedofil u Iowi.”
I to sam ja?
Da. Što misliš o tome?
Čini se smiješno. Nemam emocionalne... Mislim...
Ne smijemo podcijeniti štetu koju te stvari naprave.
Kad si transrodan, gutaš mnogo toga
i to ti ostane u glavi.
- Ti su tvitovi u mojoj glavi. - Da.
Kad je mržnja uperena u mene i transrodne osobe,
kažu: „Ti nisi žena.
Nikad nećeš biti žena.”
Dobro, znaš, ja sam transžena. Ne smeta mi to.
- Ali nešto osjećam, znaš? - Da.
I nije nezdravo.
Učinilo me zdravijom u mnogočemu.
- Da. - Spasilo mi je život.
Ne šalim se s tim.
Jesi li ikad bila blizu...
Znam da si imala mračne misli, ali suicidalne... Jesi li...
Je li kad bilo toliko snažno?
- Da. - Da.
- Da, ja... - Da.
Prije otprilike šest godina
otišla sam u prodavaonicu oružja
i tip me pitao:
„Je li za mete ili za zaštitu?”
Rekoh: „Pa...” Jer ne znam ništa o oružju.
Ni ja.
I kažem mu:
„Pa, za oboje. U izoliranoj sam kući.” Pokušavam lagati.
Uzela sam ga i gledala
i jako sam se bojala.
- Bože. - Otišla sam.
Rekoh: „Vratit ću se. Razmislit ću.”
Sve do trenutka tranzicije
nisam htjela imati pištolj blizu.
- Jer bi mi to dalo poticaj. - Da.
Bilo je trenutaka kad sam poželjela da imam taj pištolj.
Ali odmah nakon tranzicije
samo sam htjela živjeti.
- Živjeti i nastaviti put prema osobi... - O, Bože. Dobila sam taj dar.
- ...koja doista jesi. Ajme. - Da.
ALBUQUERQUE NOVI MEKSIKO
Ovo je već sjajno.
Albuquerque me snažno veže s Harper
jer sam ovdje radio na MacGruberu
kad smo svi saznali da si u tranziciji.
A to je bilo ovdje prije točno godinu dana.
Djelomično mi se čini da sam trebala donijeti tu odluku prije 40 godina,
ali onda ne bih vas upoznala.
Ne bih dobila posao u svijetu komedije, vjerojatno.
- Imala bih drukčiji život, pa... - Da.
Dogodilo se previše dobrih stvari.
Osjećate li isto što i ja? Malo...
- Da, prilično je visoko. - Čekaj.
- Što je? - Čujete one pse?
Da.
Tiho!
Ušutkaj psa!
Ušutkaj svog prokletog psa!
Susjedstvu je dozlogrdio tvoj pas!
Sad još pasa laje!
- Bože. - Ajme.
Nazdravimo.
Čast mi je biti ovdje.
Jako poštujem tebe i putovanje na koje si krenula.
Strašno se ponosim tobom
i volim te puno.
- Puno ti hvala. - Za oboje.
Želim vam ugodan ostatak putovanja.
- Puknut će. - Dobro.
Dobro.
NOVI MEKSIKO
Ajme!
Ajme meni.
PUCAJ IZ STROJNICE! SKRENI SAD
Moramo nazvati Kristen.
Ni traga ni glasa toj gospođi.
Ostavite poruku nakon zvučnog signala.
Hej, Kristen, zovu Harper i Will.
Samo nas zanima što je s pjesmom,
napreduje li. Ako ne, u redu je.
Još jednom, kako Harper kaže, bez pritiska.
- Bez pritiska. - Ali samo...
Zanima nas što misliš...
Jesi li zadovoljna time što zasad imaš?
- Dobro. Da, hvala. - Hvala.
DO FLAGSTAFFA: 20 MIN DO PHOENIXA: 144 MIN
O, Dunkin' Donuts.
- Ne. - Zašto ne možemo?
- Ne. - Samo ovaj put?
Više nikad ne moramo stati. Htio sam jednom stati.
Ovo je putovanje bilo užasno.
Nismo ni jednom stali.
Htio sam Dunkin' Donuts.
Ovo glupo putovanje.
Samo smo razgovarali s transrodnim osobama.
Nismo učinili ništa zabavno.
Navedi jednu zabavnu stvar.
- O čemu govoriš? - Jednu zabavnu stvar.
Dobro. Stvarno? Možda si samo gladan.
Htio sam ići u Dunkin' Donuts. Samo sam to htio.
Nikad ne mogu raditi ništa što želim.
Može li nas netko fotkati?
- Naravno. - Hvala.
Grand Canyon je na fotki?
- Naravno da jest. - Ima ga nešto.
Dobro.
- Odakle ste? - Mi smo iz New Yorka.
I ja ondje živim.
- Da. I mi smo na putovanju. - Da.
- Harper je... - Prošla sam tranziciju i nekako...
Raspravljamo što to znači za naše prijateljstvo.
- Smijem li te nešto pitati? - Pitaj. Bilo bi mi drago.
Pitam se koliko si rano znala, koliko si rano to htjela.
Odrastajući u Iowi
bilo je nemoguće i pomisliti tako nešto.
- Aha. - Mislim da ne bih mogla...
Mislila sam da sam čudna. Definitivno sam znala da sam čudna.
No nekako sam zaključila da je ta vrsta čudnog normalna.
Prije kojih deset godina počelo je gorjeti iznutra.
- Ajme. - I borila sam se protiv toga.
Razgovarala s terapeutima i...
- Da. - Znaš što? Umirovljena sam terapeutkinja.
Dobro.
Imala sam pacijenta na samom početku karijere,
dakle, prije 30 godina.
Ušao je i rekao: „Sretno sam oženjen. Volim svoju ženu.”
- Da. -„Ali odjenem njenu odjeću kad god mogu.”
- Da. -„Mislim da nisam...
Ne znam što sam.”
- Da. Kako ste radili na tome? - Da.
- Bila sam vrlo zatvorena uma. - Da.
Bojala sam se ići na nepoznat teritorij.
- Nije mi bilo poznato. - Da.
Imala sam takvu terapeutkinju koja me zaustavila.
Ah, ja...
I opet, nisam...
Često sam se sama zaustavljala i nikoga ne krivim.
- Da... - Pokušala sam biti otvorena, podrška.
Ali znam da su mnoge moje suptilne poruke bile...
- Naravno. Tako mi je cijeli život. -„Ali voliš svoju ženu...”
Da, znam. Znaš...
-„Voliš svoju ženu, svoj život.” - Da.
-„Zašto bi to radio?” Da. - Znaš?
-„Operacija je velika...” -„Možeš li ti to?” Takve...
Znam da sam bila blokada u životu te osobe.
- Evo tvoje plave stolice. - Dobro.
Da nazoveš to pivo, kako bi se zvalo?
- Nema sumnje. - Da.
Cornelius Danderhoff.
- Pivo ti se zove Cornelius Danderhoff? - Aha.
- Zadrži to ime. - Dobro.
Ovo je Dolores O'Brien. Ispit ću je.
Želim ti nešto pokazati.
Imam nešto posebno
za mog dobrog prijatelja Corneliusa Danderhoffa.
To je kaput.
To je jakna za piće.
Za piće...
Zapravo ne gledam na Dolores kao na piće.
Ne znam kako ti želiš gledati na to.
Corneliusu će se ovo svidjeti.
Samo...
Vidi ovo.
Izgledaš preslatko, Dolores.
Tvoj me novi kaput podsjeća na moj.
Izgledaš preslatko.
- Corneliuse, tako sofisticirano. - Corneliuse.
Pogodi što.
Malo iznenađenje za tebe.
- Kako si elegantan, Corneliuse. - Corneliuse.
Corneliuse, moraš izgubiti kilicu.
- Pomozi mu da smršavi malo. - Ja...
- Gle kako je elegantan. - Gle...
„Hej, bok, da izađemo na spoj?”
„Ne.” To je bilo baš smiono.
„Ajme meni!”
- Prvi put? - Da.
- Na javnom mjestu. - Na javnom mjestu.
Riskiraš.
Da.
Želim da se osjećaš ugodno.
Pa...
Mark Spitz!
Dvostruka bomba!
Namješteno je?
Bože, to je prokleto seksi.
Opuštanje s Markom Spitzom.
Dobro.
Dobro je. Seksi je. Nadam se da će izaći u javnost.
Dakle, kupanje u javnom bazenu.
Sviđa mi se. Stvarno.
- Dobro. - Super je.
Voljela bih da mi kostim bolje stoji,
ali mislim da nisam drukčija od bilo koje žene po tom pitanju.
Bilo bi mi ugodnije u kupaćem kostimu koji savršeno odgovara.
Izgledaš sjajno.
Hvala. Vjerujem da to misliš. Zar ne?
Ironično je, radio sam mnogo toga bez majice
ili u donjem rublju ili gaćama,
a zapravo sam skromna osoba.
Znam to. No kad je riječ o komediji, koju voliš...
- Što god treba. - Žrtvovat ćeš se.
Zato sam sretan što nema nikoga.
Jer kad sam nosio kupaće gaće, bio sam komično izvan forme.
Sad nisam baš sretan oko toga.
- Znam da si iskren. Da. - Da.
Znam da na nekim dijelovima tijela imaš više kila nego bi to želio.
Da.
Ali odjenuo si odijelo u Washingtonu, zgodan si muškarac.
Za naš sjajan izgled.
POSLJEDNJA POSTAJA DO VEGASA
- Što ćemo u Vegasu? - Nije mi omiljen.
- Ne kockaš baš. - Ne.
A da me odvedeš na vrlo otmjenu večeru?
U Vegasu sad ima restorana s pet zvjezdica.
Dobro, iako još ništa nisi platila.
- Da. - Ne protivim se tome.
- Dobro. - Otmjena odjeća.
Neću glumiti Sherlocka.
Dobro.
Možda je ovo prilika za neko normalnije iskustvo.
Dobro bih se osjećala jer mislim da bih bila
u još jednom okruženju u kojem nisam bila.
Izađimo u grad.
TRGOVINA I DONACIJSKI CENTAR
Hvala, prijatelju.
- Bit ćeš dobro? - Da. Bit ću ondje.
Razgledat ću i držim fige
da ću naći nešto zabavno za večeras.
Vidimo se poslije.
- Bok. Doviđenja. - Bok.
KOSTIMI I KAZALIŠNI PRIBOR
Bok, kako ste?
- Idem na večeru s prijateljicom. - Dobro.
Ali trebam krinku.
Trebam realističnu...
Ne želim da ljudi znaju da sam to ja.
- Želite... - Ja sam Will Ferrell.
- Da. - Drago mi je.
Dakle, da,
želimo ići na večeru bez slavne osobe.
- Shvaćam. - Da.
Vjerojatno ne želite jarke boje da ne privlače pozornost na vas.
- Da. - Bolje nešto prirodnije.
ŽENSKA ODJEĆA
Ovo nije netko tko živi u Vegasu.
- Ali jest netko tko bi došao. - Da.
To je zanimljivo.
- Veličine haljina su lude, ne? - Da.
- Probat ću ovu. - Slatko.
- Slatko, ne? Hvala. - Da, jest.
Sviđa mi se. Mislim da ova izgleda bolje.
BULEVAR LAS VEGAS
Wille?
Williame.
O, Bože!
Što se događa?
O, Bože!
Ja nisam Will. Ja sam David Abernathy.
O, David Abernathy. Imamo rezervaciju za večeras?
Da.
Hvala ti.
- Ti sjedni ovdje. - Dobro.
Evo.
Hvala.
- Dobra večer, gđo, gospodine. - Bok.
- Dobro došli u SW Steakhouse. - Hvala.
Počašćeni smo.
Hvala.
- Ja sam David. Ovo je Harper. - Bok, ja sam John.
- Bok. - Drago mi je.
- Ja sam David Abernathy. - Molim?
- David Abernathy. - Davide, ja sam John.
Bio sam menadžer Bette Midler neko vrijeme i Air Supplya.
- Drago mi je. - Čekaj.
- Voljeli bismo dva Montaguea. - Montague.
Izvrstan izbor, odmah. Poznati smo po njima.
Nazdravimo...
- Za naš mali eksperiment. - Da.
Ne znam djeluje li. Ne znam.
Ni ja ne znam, ali...
Na cijelom ovom putovanju, očito, smanjuješ pritisak s mene.
Da.
A to nije život prave transrodne osobe.
Ali kad sam danas bila u trgovini,
osjećala sam se ugodnije, što je dijelom rezultat ovog putovanja.
- Da. - Sigurno.
- Kao... - Još jedan koktel?
Da, volio bih čašu kaberneta.
Hvala, Johne.
Dobro, to mi je složeno pitanje.
Ponekad, što mi je šminka bolja,
to manje volim svoje lice.
Pa... Ali izgledaš...
Izgledaš sjajno.
Ali ima nešto u sporom procesu navikavanja
na to tko sam.
Da.
Što sam „ljepša”,
to više vidim mane.
Razumijem. Daješ sve od sebe...
Da. A nemam osjećaj da...
Postajem svjesna svog, nažalost, jako muževnog lica.
Pogledam se u zrcalo i...
Ovo je već bliže.
Da.
Ali onda mislim: „Ajme, imam još posla.”
No nakon gotovo dva tjedna s tobom, ja sam...
Jednostavno...
„Samo sam s Harper.”
Zaboravljam...
- Mrtvo ime? - Mrtvo ime.
Postaje potpuno
istisnuto. Ne znam.
Mislim...
Sretna si što si za stolom s nekim tko izgleda ovako?
Sretna sam što sjedim za stolom
s bivšim menadžerom Bette Midler.
- Bivši menadžer. - Da.
- Misliš li da John... Stiže John. - Dobro.
Misliš da John zna da sam to ja?
- Kabernet Nickel & Nickel. - Hvala, Johne.
Sa zadovoljstvom.
John sumnja.
- Budi iskren. - John me skontao.
Da, John...
Zamisli osobu koja ide na putovanje s prijateljicom
i spremna je na sve.
Prestani.
A samo je jedna stvar koju ta osoba želi.
- Jedna zabavna stvar. - Radili smo mnogo toga dobrog.
Jedna zabavna stvar o kojoj je sanjala,
o kojoj je ta osoba pisala.
Nisi rekao da si pisao o Dunkin' Donutsu.
Jesam.
-„Dragi dnevniče...” - Da mogu ići, danas bi bio taj dan.
„Otkrio sam nešto što se zove...”
„Nešto što mi je promijenilo život. To je Dunkin' Donuts.
Svaka je krafna moj prijatelj.”
- Ne. -„Napokon sam našao svoje mjesto.”
Čini se daleko.
- Jesi li dobro? Da uzmem drugu... - Možeš nositi sve ovo?
Nekoliko je odlomaka u mom dnevniku
za koje mi se čini da se obraćaju ovom mjestu.
Dana 27.11.2015.
„Počinje još jedna blagdanska sezona neizvjesnosti.
Suicidalne misli, žaljenje,
manično sanjarenje o sigurnom životu u malim skrivenim kućama daleko od svih
gdje mogu stvarati i živjeti u miru.
Maštam o posjedovanju stana u Mojaveu u Kaliforniji.
Fiksirala sam se na selidbu u Mojave.
Ne mogu to izbaciti iz glave.”
TRONA, KALIFORNIJA
„U prosincu sam našla kuću u Troni u Kaliforniji.
Stajala je deset tisuća dolara i bila sam opsjednuta njome.
Dala sam ponudu
i sad se čini da ću je posjedovati.
Moj prostor gdje ću se odijevati kao žena, hodati uokolo kao žena.
Daleko od bilo koga.”
Koliko je dugo imaš?
Kupila sam je prije šest, sedam godina.
O, Bože.
Da.
Samo sam tražila...
mjesto kamo bih mogla otići
i maknuti se od ljudi i...
Nešto mi se ovdje svidjelo.
- Što je tako daleko od svega? - Da.
Skrivena je u potlačenoj zajednici i...
Da.
Činilo mi se...
da se ovdje uklapam.
Jer...
Da.
Samo...
Toliko sam se mrzila.
Jebote. Osjećala sam se kao čudovište.
- Mrzila sam to. - U redu je.
Da, jest u redu.
- Sve je u redu. - Da.
Da, pa... Zamišljala sam
kuću u stilu sredine 20. st. u kojoj ću se raspištoljiti.
Pokazat ću ti kako je iznutra vandalizirana.
Ne želim imati veze s ovim.
Htio sam pitati kakav je sad plan.
- Da je nekome dam? - Aha.
Znam da je...
Htjela sam ovdje biti žena.
- Htjela sam... - Da.
To je bio plan. No nije bilo načina da uspije
jer bih se bojala i ovih ljudi.
Mislila sam navući zavjese i hodati kućom,
a to će biti siguran prostor.
- Jesi li se imala prilike odjenuti ovdje? - Jesam.
Radila sam tu u ženskoj odjeći,
donijela sam žensku odjeću
i sjedila sam ovdje noću u ženskoj odjeći.
Obožavala sam to.
Ali to jednostavno nije pravi put.
Ne možeš se sakriti.
To te sustigne i glupo je.
Ne želim se više bojati ljudi.
To je tužno i užasno.
Mogu biti u svijetu.
- Razumiješ? - Da.
I, također...
Ne moram tebi više lagati. Razumiješ?
- Da. -„Imaš ludu kuću.”
- Da, to je moj mali projekt. - Da.
Temelji se na laži. Ne volim to.
Ne volim lagati prijateljima.
- A evo te. - Znam.
Jedan od mojih boljih prijatelja, a lagala sam...
I ne znam. Nije najgore što sam pokušavala biti sigurna,
nisam znala kako će ljudi reagirali. Bojala sam se.
Ali sad to više ne želim raditi. Mogu...
Imam nekoliko tajni koje ti neću reći.
Dobro? Ima mjesta s pločama za koja ti nikad neću reći.
- Izvući ću to iz tebe. - Nećeš, to je tajna. I...
Jednom sam nešto ukrala iz tvoje kuće.
Već znam što.
Dobar si prijatelj.
Da napravimo vatromet?
Čovječe!
- Uzbudljivo. - Daj mi upaljač.
- Ovo ću staviti ovamo. - Dobro.
Dobro.
Ne prema meni!
Opa!
To!
Isuse!
- Gator Gun! - Gator Gun!
Gator Gun!
ŠESNAESTI DAN
Što?
- Ovo nam je posljednji dan. - Da.
- Ne vidim što ti vidiš. - Što piše?
Ondje? Dunkin' Donuts.
Mislim da je ovo putovanje glupo ako ne odemo u Dunkin' Donuts.
- Šališ se. Isuse. - Smatrat ću putovanje glupim.
Eto. Želiš da budem iskren.
Dobro.
Dobro, idemo.
- Znaš što? - Čekaj.
- Da. - Stvarno?
Da.
Hvala na posjetu. Izvolite?
Što više volite? Klasične krafne ili Munchkins?
- Imate li uštipke od jabuka? - Da!
Naruči nešto!
Trebam još vremena.
- Ne! - Ne!
Klasičnu glaziranu krafnu.
- Jesi li jebeno sretan? Daj. - Da.
- Stat ću da možeš jesti. - Bože.
- Znaš što? - Da.
Fino su hladne.
- Sjajno. - Pet tisuća kilometara.
Baš sjajno.
Kakvo je sad putovanje?
Iskreno, najbolje putovanje ikad.
Baš dobro putovanje.
NOKTI MANIKURE
Harper!
- Bože! - Lijepo te vidjeti.
I tebe!
Harper i Wille, što je bio najbolji dio putovanja?
Bilo je sjajnih... Mnogo toga.
Jesi li saznala nešto o Willu što nisi znala?
Ili ti, Wille, o Harper?
Ja nisam imao pojma
koji je očaj Harper tako dugo osjećala.
- Kao... - Da.
Vrlo ga je dobro skrivala.
Ono što sam zaista saznala o Willu...
Prijatelji smo 27 godina, znaš?
Ali...
Da. Mislim...
Voli me. Znaš?
Gledao je kako se slamam.
I ja sam gledala kako se ta vreća cementa slama.
I ne znam, samo...
Toliko mu je bilo stalo do ovoga.
I bilo mu je stalo do toga
da se pobrine da ne patim i...
Samo... Da.
To mi je vrlo slatko.
Da.
Nevjerojatno.
Wille, koju boju biraš?
Zelenu.
Boju domovine,
Smaragdnog otoka.
- Prelijepo. - Sviđa mi se, za Dan Sv. Patrika.
Bože, što da kažemo?
Ne želiš poremetiti umjetnički proces.
Poziv je proslijeđen...
Bože!
Ostavite poruku nakon zvučnog signala.
Bok, Kristen.
Ovdje Will i Harper, mi smo...
Bože, gotovo smo službeno prešli zemlju.
Idemo dolje na plažu i...
- Samo se javljamo. - Da.
Ako nam želiš nešto poslati u sljedećih dvije do osam minuta,
to bi bilo sjajno.
- Vidi ti to. Evo ga. - Da!
- Ocean. - Predivno.
- Dobar je osjećaj, zar ne? - Da.
- Duga je vožnja. - Da.
- Znam. - Znaš?
- Ajme. - Sjajno.
Ove smo stolice rastvorili na lijepim mjestima.
- Da. - Grand Canyon.
- Da. - Rijeka Mississippi.
Moćni Mississippi.
Na parkiralištu Walmarta.
- Nikad ovo neću zaboraviti. - Da.
Nikad nećemo zaboraviti ovo putovanje.
Jer ako za tjedan dana ili šest mjeseci...
Da.
- ...radost... - Da.
...radost koju ću osjetiti samo jer te vidim...
Uvijek sam je osjećala,
ali baš sam se zbližila s Willom.
- Još... - Da.
Sutra ću se sjetiti nečega što sam te zaboravio pitati.
I ja. Sjetit ću se brdo toga što sam trebala ili htjela reći.
- Ali... - Imamo vremena.
- Imamo vremena i... - Mislim, da.
Imam poklon za tebe.
- Imaš? - Da.
Jer jedan od...
Očito, razgovarali smo o ljepoti.
Da.
- I prihvaćanju... - Da.
...nekako, znaš...
Bilo da se radi o šminki ili pronalasku prave haljine.
Da se osjećaš dobro i lijepo kao žena.
Pa sam pomislio:
„Znam što želim pokloniti Harper na kraju.”
Dijamantne naušnice.
- Ne dijamantne naušnice. Stvarno? - Da.
O, Bože.
Pa...
Samo...
Očito, kao podsjetnik na putovanje,
ali u redu je...
U redu je osjećati se lijepom i činiti lijepe stvari za sebe.
Isuse.
Ja ne...
Isuse.
To je tako kul.
Tako je slatko.
Znaš?
Ovo je vrlo posebno.
Ulazim!
Opa!
Prilično je dobro!
Dolores.
Corneliuse.
Što je sljedeće?
Za mene...
Sutra idem natrag.
Moram se vratiti u New York, pa ću voziti natrag.
Što ti radiš?
Doslovno nemam ništa. Slobodan sam.
- Želiš li se vratiti sa mnom? - Da, idemo natrag.
- Novom rutom. - Nova ruta. Sjajno.
- Imam puno ideja. - Da.
- Stat ću na zabavnim mjestima. - Jedva čekam.
Hej, Kristen je. Ja...
Mislim da sam završila pjesmu.
Bože, nadam se da će vam se svidjeti.
Dobro, evo je.
Harper i Will na zapad su krenuli
Samo par starih prijatelja
I par sasvim novih grudi
Razgledat će Ameriku
Ne znam što će naći
Otvoreno prema otvorenoj cesti
Samo će se podsjetiti
Da prijatelj je prijatelj je prijatelj
Zauvijek
Od obale do obale
Treba 5000 km da tako se zbliže
Jesu li se Lewis i Clark usudili
Ići na tako emocionalna mjesta?
To je veća nepoznanica
Mislim da su mojih dvoje hrabriji
Harper i Will na zapad su krenuli
Kao Thelma i Louise
Ali s puno manje smrti
Razgledat će Ameriku
Samo jedna cura i jedan tip
Otvoreno prema otvorenoj cesti
Samo će se podsjetiti
Da prijatelj je prijatelj je prijatelj
Zauvijek
Svoj će put naći
Čak i kad ne znaju što reći
Znaju se od pamtivijeka
Na putu da pronađu sebe
Čarobna žena
Vozi se sa svojim odraslim vilenjakom
A ovo je jazz dio
Pretpostavljam da u autu nema mjesta
Za mene, inače bih bila pozvana
Ali odigrat ću svoju ulogu ja
Ovo je od srca
Harper i Will na zapad su krenuli
Ne traže zlato
Postat će mnogo bogatiji
Razgledat će Ameriku
Prate vlastite znakove
Otvoreno prema otvorenoj cesti
Samo će se podsjetiti
Da prijatelj je prijatelj je prijatelj
Prijatelj je prijatelj je prijatelj
Zauvijek
- Možda da ideš desnim trakom. - U kojem sam? Da.
- Da, ti si... - Puno ti hvala.
Prijevod titlova: Nikolina Novak