Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
POLLASTRE A L'AST
No soc un gos, no,
per viure aquestes humiliacions.
No soc un gos, no…
El gos!
Fuig d'aquí, quisso! Fora!
3 ANYS MÉS TARD
Bon dia, Sra. Leda.
Hola, fill!
Pedro, si aquella dona ens fa una mala crítica,
hem begut oli.
Has de comprar carn madurada al sol, és imprescindible.
Sí, xef. Tranquil, compro la carn.
Tant costa dir "bon dia"? No cal ser tan sec.
Bon dia a qui?
El teu cap ja m'ha enviat un àudio ben brusc aquest matí.
Digue-li que es busqui un altre proveïdor de carn.
Va, Sr. Osmar. Faci'm el favor.
Quan siguis tu el xef, em vens a veure. Dispensa.
Josimar, la llonganissa de la Rosa. Cinc quilos.
Sr. Osmar, abans pensava en vostè.
He pensat: "Pobre, segur que encara no ha menjat res avui".
Acabada de fregir.
Quina coxinha…
La meva arma secreta.
Està bé.
Et faig el favor, però només avui.
- Gràcies, Sr. Osmar. - Carn al sol.
L'últim tros.
Corre, ves.
Alguna cosa més?
No.
Gràcies, Sr. Osmar. És el millor!
Ei, un gos! Agafeu-lo!
Estàs boig o què? Posa't ulleres!
Em sap greu.
Ja te'n pot saber!
Va, nois. Amb compte. Que alguns no sé d'on han tret el carnet.
Ja t'he dit que ho sento, eh?
- Quina educació… - Accelera.
Ho sento!
Quin perill!
ACCÉS RESTRINGIT RESTAURANT YBAÉ
Quin ensurt!
Sempre igual!
Pedro, vius aquí?
Arribo i ja hi ets. Marxo, i et quedes.
Hi ha més coses a la vida. Fer esport, anar al cine…
- Tenir una cita. Gaudeix! - Així gaudeixo jo la vida.
No ho sé, una cita, fer un petó a algú… Ja no deus recordar què és.
Menja.
Carai!
Porta retalls de carn. És un experiment. Bona?
Boníssima! No em crec que l'hagis fet tu.
L'hi vull ensenyar a l'Ivan. Potser en posa al menú.
Què?
- Ho dius de debò? - Sí.
Pedro, creus que l'Ivan posarà una coxinha al seu menú?
Treballem per al mateix home?
Estàs exagerant.
De vegades està de bon humor.
- Avui no vull cap error. - Sí, xef.
Hola, tot bé?
Ivan, ja hi ha gent que es queixa que el servei és lent.
Pensava que ho tenies tot controlat.
Cap plat surt malament de la meva cuina.
Ni cap client surt insatisfet del meu restaurant.
Escolta.
Saps perfectament com ens la juguem avui.
Així que no em decebis.
Pedro, on és la carn al sol?
Perfecte.
Pedro.
- Tot bé? - Sí, prenc una mica l'aire.
Que no et vegi l'Ivan. Ja ha arribat la dona.
- Ja? - Sí, va.
Laura, quina il·lusió tornar-te a tenir al restaurant.
Et prometo una nit inoblidable.
L'entrant era deliciós, com sempre.
L'Ivan no falla mai, eh?
És difícil fallar quan fas sempre la mateixa cosa.
No li ha agradat gens.
Si ha dit que li ha encantat.
Ho ha dit a desgrat. Ja li conec el somriure.
I saps què?
Té raó.
Vol que la sorprenguem.
Has de fer-li alguna cosa diferent.
No penso improvisar per un somriure. Seguirem el menú.
Va, seguim.
M'heu sentit?
Sí, xef.
A veure si ara fa mala cara.
No!
Agafeu aquest gos!
Vigila!
Calma!
- Com ha entrat aquí? - Agafeu-lo!
No!
No li facis mal.
Només té gana.
No t'hi fiquis, noi.
Faig el que vull. És la meva cuina.
La cuina és meva.
Ivan, deixa'l anar.
Deixa'l anar.
Va, petitó!
Per l'amor de Déu, Ivan. No et pots posar així.
A treballar! La Laura està esperant.
No és la teva cuina?
Doncs fes-ho tu.
Ivan…
Ivan.
Si surts per aquesta porta, acabaré amb la teva carrera.
Ivan!
Va, nois.
Martha, dues tempures, dues llagostes i una crema.
Sí, xef.
- Sí, xef! - Som-hi!
I el plat de la Laura?
Ara ho arreglo.
El gos ha pres tota la carn.
No tota.
Una coxinha?
Si l'Ivan em volia sorprendre, ho ha aconseguit.
Hi puc parlar?
L'Ivan ha hagut de sortir un moment.
El plat l'ha preparat el nostre subxef.
Ja, l'Ivan no em serviria mai una cosa així.
El puc conèixer, aquest subxef?
És clar.
No ha funcionat.
- Fa una cara… - No.
És clar.
Un moment.
Et ve a buscar?
- Ostres… - Dona'm aquest drap brut.
- Som-hi. - Apa.
Aquest és el Pedro.
- Bona nit. - Bona nit.
Ets tu qui ha decidit servir una coxinha en un restaurant d'aquest nivell?
Sí, senyora.
Vaig créixer veient la meva mare preparar aquesta coxinha,
i he decidit fer una interpretació de la seva recepta
amb un toc més contemporani.
Molt valent.
Nois,
a partir d'avui…
tenim coxinha al menú!
Felicitats.
Què et deia jo?
Ets el rei de la coxinha.
- Gràcies. - Pedro.
Vull que facis evolucionar aquest restaurant.
És…
el que sempre havia volgut
ACCÉS RESTRINGIT
Ei, petitó.
Te'n dec una, eh?
Si no fos per tu…
Crec que ho necessites més tu que jo.
Té.
Gràcies, petitó.
Pedro, què ha passat, fill meu?
Doncs que el teu fill és el nou xef de l'Ybaé.
- Mira! - Ai, amor meu…
- Xef! - Estàs molt guapo, Pedro.
Quan les coses es calmin a la feina,
et vindré a veure.
Fa anys que espero que les coses es calmin.
T'ho prometo.
D'acord.
Estic tan orgullosa de tu, Pedro.
Adeu. T'estimo.
- T'estimo. - Adeu.
- Jo també. - Adeu.
Es pot saber què fas aquí?
Què és això?
Déu meu, estic intentant dormir!
Treu aquest gos de sota la pluja, per l'amor de Déu!
Ei, no! Ho mullaràs…
tot.
Felicitats. Ho has aconseguit, petitó.
Carai…
Para! M'has de respectar. T'he tret de la pluja.
Va, ens dutxem.
Ei. Para. Quiet aquí.
Ei.
Quina mala olor que fas. Carai!
Encara fas pudor, però…
almenys dissimula una mica l'olor de podrit.
Ves.
Mira, petitó.
Això és per beure aigua.
Dormiràs aquí.
En aquest llitet supercòmode.
I això és el lavabo.
Lavabo… Ei!
M'estàs escoltant?
Apa. Ben net i polit.
Veus que bé que em porto amb tu?
Entesos?
Va, a dormir.
Estira't.
Ben còmode.
Què vols? Tens gana?
Molt bé. Faré una mica de sopar.
Que mono.
Llestos.
Eh?
D'acord.
Ai. Para, home.
Em fa mal el cap.
Ets ben mono.
Què és això?
Què és tot això, tio?
No! T'estàs… Què és això?
Au, va!
Mira què has fet!
Ho has destruït tot!
La jaqueta de xef. No!
No!
Aquí quiet.
Tu!
Dolent!
Dona-me-la!
Deixa!
Deixa anar la jaqueta!
Dona'm…
Veus?
No té mala pinta.
Eh?
Anem.
Vine.
REFUGI MILLOR AMIC
Calma.
Camila, vigila, per l'amor de Déu!
Tranquil·la, Lu. Tot controlat.
Pots confiar en mi, bonic.
Molt bé.
Connecta amb ells.
I, pel que sembla, no només amb ells, eh?
- Un nou client? - Sí.
No t'il·lusionis, li agraden més els animals que les persones.
Vine amb mi.
Vens amb mi, client nou? Per aquí.
I bé… Com es diu aquesta cosa tan guapa?
Pedro.
- El gos. - Ah, ell.
Sí.
Bé… És que no té nom.
No té nom?
No tens nom, amor?
Lu, no t'ho creuràs.
El Pablo estava molt nerviós, però ja està jugant amb tots.
El que dic sempre: només els falta amor.
- Hola? - Hola.
Jo a tu et conec.
- L'atropellagossos! - Com? Atropella gossos?
No, va ser una frenada brusca. Una de no res.
I tu, bonic?
Què hi fas, amb aquest perill públic, eh?
Sembla que vol estar amb tu.
Sí, però no puc, petitó. No tinc espai.
A casa?
A la meva vida.
Un gos cap a la vida de tothom. Per això n'hi ha de totes mides.
Ai, Lu, no insisteixis. Qui vol, pot.
Ja trobarem algú que et vulgui de debò.
Què me'n dius, guapíssim?
Però… creieu que costarà molt que l'adoptin?
Tu diràs. No ets tu qui no el vol?
Els adults costa més que els adoptin.
- Què passa? - Què tens?
Estàs bé?
Necessito seure.
- Té. - Para, home.
Gràcies.
Estàs millor?
Sí, és migranya.
No para de llepar-me el cap.
Sents alguna cosa, eh, petitó?
Para, home.
Què?
Els gossos senten més del que ens imaginem.
Sí. Jo, de tu, aniria al metge.
Pedro Dantas, 27 anys, oi?
Sí.
D'acord, Pedro, parla'm una mica sobre aquest mal de cap que deies.
En tinc bàsicament cada dia.
Durant les últimes tres setmanes,
he tingut un dolor molt agut al costat esquerre.
D'acord.
Doctora,
tardarem molt? Perquè els del restaurant m'esperen.
Bé, Pedro, doncs s'hauran d'esperar una mica més.
Per què?
Et puc ensenyar una imatge?
- Puc? - Sí.
Veus aquesta massa d'aquí?
Darrere de l'orella esquerra?
Aquesta imatge suggereix un tumor cerebral.
Un càncer.
Càncer…
La biòpsia confirmarà…
el glioma.
Un cop confirmada la biòpsia,
començarem el tractament oncològic.
La cura és improbable.
Però es pot mantenir la qualitat de vida.
Pedro?
Ho has entès?
Em…
ÉS UN TUMOR CEREBRAL AGRESSIU…
MAL DE CAP, CONVULSIONS, NÀUSEES
TRACTAMENT D'UN GLIOMA CEREBRAL: NO TÉ CURA
Pedro?
Pedro!
Pedro! Se t'està cremant!
Crema!
Merda!
- Què et passa? - Res, Paula.
La Martha està pendent de tu. Et passa res?
No em passa res. Torna al teu lloc.
Què t'has fet?
A veure. Deixa'm que t'ho curi.
Paula, és només un tall. Dona'm un guant.
Xef.
Tot bé?
Sí, Martha, tot bé. Només…
- S'ha tallat. - Sí.
Pedro, no fas cara que tot estigui bé.
Et necessito al cent per cent.
Estic al cent per cent, Martha. No em passa res.
No…
M'he…
M'he passat la nit treballant en el nou menú, i estic…
Quan se li fica una cosa al cap, acaba treballant el doble, no?
Necessito dues setmanes per preparar el menú.
Impossible. El restaurant no pot parar. Et necessito cada dia.
La Paula se'n pot ocupar.
- Jo? - El menú actual, sí.
Sí, tinc tots els plats controlats. Me'n puc encarregar.
No vols impressionar?
Dues setmanes?
Espero que el menú valgui la pena.
No pateixis.
Paula.
Gràcies.
Hola, fill meu.
He somiat amb tu.
Com estàs? Tot bé?
Com ha anat el primer dia com a xef?
MAMA, T'HE DE
MAMA, T'HE DE DIR UNA COSA
T'he de dir una cosa.
Tinc càncer.
I em costarà molt fer això tot sol.
Però tu això ja ho sabies, no?
De fet, volies avisar-me i per això em llepaves el cap.
Gràcies, petitó.
Apa, benvingut a casa.
Mira, petitó,
ja que fem això,
haurem d'establir unes normes bàsiques, sí?
Primer de tot, faràs pipí i caca al carrer.
Aquí dormiràs, i res de destruir-me les coses.
M'he gastat un dineral en joguines per a tu.
I prou de menjar d'humans, sí?
Menjaràs pinso.
Sí, no em miris així.
Pinso, sents?
Sé que són molts canvis vitals.
Per a mi, també.
Però ho farem junts.
Tu i jo.
Aquí quiet.
Va.
Tranquil. No passa res.
Faràs molt bona olor.
Et deixaré dormir amb mi al llit.
Quin nom t'he de posar?
Thor.
No, Thor no. Ets massa esquifit per dir-te Thor.
Ets un d'aquells gossos amb nom d'humà?
Com ara…
Ivan.
Ja, a mi tampoc m'agrada.
Quin nom li puc posar a un gos de color de caramel?
Ei! No corris!
Calma!
Hem de caminar junts.
Seu.
Sí, molt bé.
Veus? Millor.
Així es fa.
Molt millor.
Caramelo!
EL SENYOR ÉS EL MEU PASTOR I RES NO EM FALTARÀ
Transforma la meva vida i el meu estat.
Fa temps que no veig la llum del dia.
Intenten sepultar-me l'alegria.
Volen aturar els meus somnis.
El Llàtzer va sentir-li la veu
quan va treure aquella roca.
Després de quatre dies, va ressuscitar.
Pedro! No t'havia vist mai per aquí.
Hola, senyora Zélia. Estava passejant.
I la música…
m'ha fet entrar.
Necessito tant un miracle.
Treu-me la roca.
Ressuscita els meus somnis.
Transforma'm la vida.
Fes-me un miracle.
Comunica't amb mi.
Senyora Zélia, aquí té la clau.
El menjar és aquí, la corretja, aquí,
i les joguines… són per tot arreu.
No pateixis, ves-te'n tranquil, fill meu.
El trauré a passejar perquè faci les seves necessitats, oi?
Els gossos són un regal del Senyor.
- Amén. - Amén.
Ei, petitó.
Avui començo el tractament.
M'ajudaràs?
Fes-li cas a la senyora Zélia.
- Adeu. - Que vagi bé.
Comporta't.
QUIMIOTERÀPIA
Pedro Dantas?
Vine amb mi.
Ei.
Tenir només un ou no canvia tant.
Què?
No tens càncer de testicle? És normal a la nostra edat.
No.
Ous salvats, doncs!
I tu?
Bé, jo no he tingut tanta sort.
Però no passa res, rendeixo igual.
Un plaer.
Leo.
Pedro.
Un glioma al cervell.
Escolta, Pedro,
he estat entrant i sortint d'aquí des que tinc memòria.
Els bates blanques venen, parlen de números,
possibilitats, supervivència, molt de bla, bla, bla.
Però he vist gent amb un 5 % de possibilitats sortir d'aquí,
i gent amb un 95 % que acaba al soterrani.
- És on porten els morts… - Ja.
Però el que importa és aquí.
Mentalitat positiva.
Ai, sí.
Ara tinc un coach.
- Meravellós. - Ho dic de debò.
Pensa-hi, podria ser pitjor.
No és veritat.
Acabava de complir el meu somni.
I va, i em passa això.
Ja, t'entenc.
I vas pensar: "Per què jo?", no?
És el primer que ens passa pel cap.
"Per què jo?"
Però, per què no tu?
No som especials per tenir càncer.
I tampoc som diferents.
És la vida.
MAMA
Encara no l'hi has dit?
Ai…
Sembla que no l'hi has dit a ningú, eh?
Mira.
Té.
Agafa.
És un foliscopi. Fes passar les pàgines, ja veuràs.
OUS SALVATS
És guai.
No, te'l regalo.
Gràcies.
Benvingut.
Ep, hola, petitó.
On és la senyora Zélia?
Soc aquí.
Què ha passat?
Que què ha passat?
Que aquest gos és el dimoni!
No ho hauria dit mai.
Si no fos pel Sr. Elias, que m'ha rescatat,
encara seria al carrer.
Ha escampat tot el pinso per terra. Mira.
No ha menjat res.
Bé, gairebé res.
Mira què li ha fet a la meva bíblia!
Em sap greu, Pedro,
però no penso cuidar aquest animal mai més.
Disculpa.
Ho sento molt, Sra. Zélia, no volia…
Adeu!
Havies de col·laborar, home.
No puc fer això tot sol.
Sònia i Selena.
No us fa vergonya?
Què? No penseu dir res?
Què és tot això?
No pareu de barallar-vos amb el Pablo. Per què?
"Ai, és un pit bull, però té un lladruc molt agut."
Ja n'hi ha prou! Això és bullying!
No ho podeu fer, això.
Però què? No vull discutir.
Pareu. No vull discutir. Ja n'hi ha prou.
- Carai! - Sí, senyor Emílio.
Ho entenc.
Hem tingut despeses inesperades, però pagarem el lloguer.
Sí, Sr. Emílio, li pagarem els quatre mesos.
He…
Fill de…
Eh! Les nenes.
…puça.
Ens vol portar a judici, Lu.
No pot ser! Grandíssim fill de… puça.
Es pensa que em fa por.
Cap advocat ens tancarà el local.
Ei! No tancarà res. Ningú no tancarà res.
Només tanquem la finestra un moment.
Tancada.
Oberta!
Amiga, ja hem passat per aquí. Trobarem una solució.
Mira, el que em faltava!
Vens a abandonar el gos? Lu, truca a la policia.
- Sí, ara mateix. - No!
Només volia matricular-lo a l'escola.
Hola, solució!
Tenim diversos plans.
El platí és massa platejat. El daurat no t'interessa.
El diamant és perfecte. Inclou bany, perruqueria i entrenament.
Targeta o efectiu?
Targeta.
Pots pagar a terminis.
Hola a tothom! Aquest és el Caramelo, el nou alumne.
Us en recordeu? Sí?
Sònia i Selena, no vull castigar-vos, sí?
Us separaré. Mireu la Simone, que està sola.
Porteu-vos bé, sí?
El Caramelo ha tingut sort de trobar-te.
Els gossos del carrer com ell no passen dels tres anys.
Ja.
Crec que soc jo, qui ha tingut sort.
Seieu.
Mira això.
COXINHA, JABOTICABA, ANACARD
Seieu.
Déu meu!
Nois! Ups.
Molt bé!
Fes la mateixa cara.
Hola!
He deixat les notes del Caramelo a la bossa.
Et veig demà, no?
Vull dir… el Caramelo, el veig demà, no?
BUTLLETÍ DE NOTES ALUMNE: CARAMELO
"Comportament: 1."
Ja m'ho esperava.
"Participació: 7."
Felicitats, petitó. Estàs fent amics.
"Alimentació: 0."
Per què no menges?
Quina delícia! Està molt bo.
No està bo.
Prepararé alguna cosa.
Són a la Terra fa més de 400…
Falta alguna cosa.
…molt abans dels dinosaures.
T'ha agradat?
És clar. T'agrada tot el que cuino.
Els taurons…
Amb uns sentits que detecten…
Què passa?
…camps elèctrics, i una gota de sang a quilòmetres…
T'agraden els taurons?
He adoptat un gos ben estrany.
N'hi ha més de 500 espècies,
des de grans caçadors, com el tauró tigre, fins a gegants tranquils…
L'àvia viu a la costa, saps?
Serà difícil explicar-l'hi.
Molt.
Caramelo!
Pedro?
Hola, mama.
Deixa anar!
Para.
Prou!
Té energia, eh?
Des de quan tens temps per a un gos?
L'altre dia només deies: "Ai, mama, no tinc temps per a res".
Què ha canviat? Eh?
Què passa, fill?
Tinc càncer.
Què passa, fill?
La feina.
Tinc molta feina.
Estic fent el menú nou, i necessito…
ajuda, perquè no em surt bé la moqueca.
Has vingut a demanar ajuda a l'especialista, eh? D'acord.
Cuinaràs per a mi.
Mira si està bo.
Sí, xef!
Mama, no li donis menjar!
Així, mira.
- Ha quedat bo, eh? - Sí.
L'arròs estava una mica massa salat.
- Sí? - Sí.
No ho he notat.
- Rento els plats. - I ara!
- Deixa'm rentar els plats, mama… - Surt una mica de la cuina.
Fa molt bon dia, fill.
- Ves a la platja amb el Caramelo. - Caramelo.
Anem a la platja?
Marxem, doncs.
- Molt bé. - Sí?
- Adeu. T'estimo. - Adeu, bonic. I jo.
L'hi diré en algun moment.
És que ma mare…
és una persona feliç.
No vull que canviï.
Som-hi, Caramelo!
Va, Caramelo!
Flotador de dofí! De tauró!
De cocodril!
Caramelo! Quiet aquí!
Caramelo!
Caramelo! Para, home! No!
Estàs boig? Para!
No!
Deixa-ho!
REFUGI MILLOR AMIC
No és fàcil, Kevinho.
- Camila! - Què?
Mira qui ve!
- I què? - Com que "i què"?
- Estic guapa? - Estàs bé.
- Està una mica… - Actua normal.
Escolteu,
he perdut el Caramelo al mar.
- Què? - Què dius, Pedro?
Però he portat un altre animal.
Mireu-lo! Hola, tauró!
- Mare meva. - "Soc tot un tauró!"
Que mono!
Mira'l.
Es pensa que és un gos tauró.
És impressionant.
Es podria acabar el món i ells estarien feliços.
Nosaltres ens preocupem tant de tot, i d'amagar com ens sentim.
Vols que anem a sopar?
- Com? - Sí.
Al meu restaurant. Vull dir… on treballo de xef.
- Tornem a començar. - Sí.
Avui tastarem el menú nou, i m'encantaria si…
Accepto!
És clar!
Les meves convidades d'honor.
- Que guai. - Eh… Pedro, jo no sé si puc.
He de mirar qui cuida els gossos, revisar l'agenda…
L'agenda res! Estàs lliure.
Va genial. I si el Jeová cuida els gossos,
el Caramelo es queda amb els amics, i la Camila es queda…
Necessitem una nit de desconnexió.
Perfecte.
M'encantaria que vinguessis.
Gràcies.
- …que vinguéssiu. - Ai, genial!
Un moment. Caramelo!
Caramelo, baixa d'aquí.
- De res! - Avall!
- Es pot saber què fas? - Què passa?
M'estic sacrificant per tu.
- Sacrificant? - Menjar gratis!
- No tens vergonya! - Menjar gratis, dona!
Tu què en penses, Zezé?
- Estàs boja. - T'agrada menjar gratis?
Taula quatre.
En marxa dues coxinhas, una feijoada i dues moquecas.
Sí, xef!
Ai, Pedro! Els estan encantant els entrants.
Que bé, Martha. Ha vingut tothom?
No para d'entrar gent. Compto amb tu.
I tant.
Vaig fora.
Ei.
La noia que deies ha vingut.
Déu meu.
- Tinc una set! - No, no beguis d'aquí!
És una ampolla disfressada de got?
- Això és el got. - És una càmera oculta?
Dispensin, els puc oferir una copa del vi de la casa?
- Només vull aigua. - Jo sí.
- És un vi biodinàmic. - Bio… què?
Dinàmic.
Marida molt bé amb el menú.
- Lu… - Acabaré amb marit i tot!
Carai, és guapíssima, tio.
Simpàtica. Té carisma, eh?
Què veu una dona així en tu?
Com estic?
- Hetero, tio. - Què vol dir això?
Que, per a ella, estàs bé. Jo m'arreglaria l'entrecella.
- El pròxim cop, fes-me cas. - Hi vaig.
Ves-te'n!
Ves!
Acabaràs borratxa, mare meva…
Dona'm.
Dispensin.
Hola.
- Quina delícia. - El què?
El plat.
- Quin ensurt. - És…
- És una pena que el xef no ens acompanyi. - Sí.
Us acompanyaré.
Des de la cuina. Avui cuinaré tot el que menjaràs.
- …menjareu. - Ai, que interessant.
Gràcies, Pedro.
Bé, he de tornar a la cuina, perquè el foc no espera.
No passa res. Està tot deliciós. Tranquil.
- Encara falta el millor. Fins ara. - Segur.
"Està tot deliciós, Pedro."
- No siguis idiota. - "Soc una delícia."
- Qui tindrà avui ressopó? - Calla.
Qui tindrà un bon ressopó?
I què, la convidaràs a casa teva?
No semblaré massa sortit?
- Jo la convidaria. - Però tu ets una sortida.
- Tens raó. - Atenció, calent!
Xef, per favor.
Li falta sal.
Endavant.
Sí, xef.
Va tot bé?
Què és això?
Pedro.
- Sí? - Hi ha cabells al taulell.
Porta'm una gorra.
Gràcies.
Va, a treballar. Som-hi.
A la set, per a la noia jove.
Pedro.
Diuen que és massa salat.
- Salat? - Salat.
Ho acabo de tastar. Impossible.
Paula.
No està bé?
No, només…
No menteixis.
No es pot menjar.
- No està salat. - I tant, que sí.
Està molt salat.
No passa res, es pot arreglar.
Dona-m'ho. Ho arreglo.
No pateixis.
Pedro, estàs bé?
Pedro.
Xef.
Si tot va bé,
segurament recuperaràs el gust després de l'operació.
Farem tot el que podrem.
Ei.
Què?
Crec que estava massa nerviós.
Amb el menú nou, saps? I…
Pedro, sé això del càncer.
Però…
He hagut de dir que era la teva dona perquè em deixessin passar.
Què t'ha dit la doctora?
Que el primer tractament no ha funcionat.
Que el tumor ha crescut.
I que m'operaran el cervell d'aquí a una setmana.
Vull anar a casa.
TAXI DE GOSSOS REFUGI MILLOR AMIC
Pedro…
Sé que és una merda que et diguin que tot anirà bé.
Camila, no.
Això meu no té cura.
La setmana que ve m'obren el cap.
I si no em moro…
Si no em moro, pot ser que em passi la vida al llit.
Necessito estar sol.
Gràcies, de veritat. Per tot.
Ho sento.
Vols jugar, bonic?
Perdona si t'he espantat, eh?
Ai, tu…
Pedro, et truco però no em contestes.
La Martha ha contractat un tio, però no cau bé a ningú.
Tothom espera que tornis.
Què està passant? Contesta'm, si us plau.
Estic preocupada.
Pedro.
Estàs boig? Et saltes la químio sense avisar?
Què hi tens, al cap?
I què?
Com estàs?
I l'operació? Quan és?
NO COMPTIS AMB EL DESTÍ, COMPTA AMB TU MATEIX
Com ho saps?
Què esperes? Allà les notícies volen.
És d'aquí a set dies.
Sis, no? Perquè ahir ja ha passat.
No havies vingut a animar-me?
Tens sis dies, Pedro.
Sis dies.
Fins llavors, et queda tota la vida.
I mira.
Encara tens temps per deixar una marca al món.
Bé, tio… Val més que et dediquis a cuinar.
- No puc fer ni això, ja. - No, para, va.
On és la mentalitat positiva?
Quan tornis a tenir paladar, em cuines alguna cosa, sí?
D'acord.
Què vols? Alguna cosa en especial?
No ho sé, estava pensant en aquells ous de peix, saps?
- Ostres, tu! - És caviar, no?
Deixa estar els ous, home!
Estàs obsessionat amb els ous.
Ai, i com va amb aquella noia?
No en vull parlar.
Sempre és així de pesat, Caramelo?
Això nostre no té cap futur.
T'estàs preocupant per un futur que no ha arribat.
El que importa és que ara estàs viu.
Mira, té.
SEGUEIX ENDAVANT
"Segueix endavant."
Sí, el teu fa molta pena.
Ja ho sé.
Gràcies, tio.
Un mes?
No, espera.
Diu que un mes per saldar el deute?
És impossible.
- Necessitem un pla B, ja està. - Quin pla B, Camila?
Estem al pla Z. Ja està. S'ha acabat.
Fins aquí.
Kevinho.
Prou de mentides.
Això s'ha acabat, sents?
Ho recolliré tot, la teva bossa…
Ei, escolta'm, ningú no recollirà res.
Aconseguirem els diners.
Com? Ja no podem demanar cap préstec.
No ho sé, però alguna cosa farem. Ens en sortirem.
Ei, Pedro.
Tot bé?
- Tot va… - Tot bé.
Tot bé, sí. I tu, com estàs?
Estic bé.
De fet,
volia demanar-te perdó
per ahir a la nit.
Sobro.
Sobrem, Kevinho. Anem, va.
Anem a recollir les coses, sí?
Eh?
Anem a fer un tomb?
Ostres.
El cuidaràs, oi? Si les coses no surten bé.
Pedro, tot sortirà bé.
Però el cuidaràs, no?
És clar que el puc cuidar.
El cuidaré. Encara que el refugi…
Què passa amb el refugi?
Camila.
Encara que tingui càncer, pots explicar-me els teus problemes, eh?
Ja ho sé, Pedro.
Doncs, digues.
He rebut una notificació,
i…
si no pago tots els deutes, hauré de deixar el local.
Però no pateixis, trobaré una solució.
Trobarem una solució.
Junts.
Ostres!
PERRUQUERIA
Bé.
Estàs bastant mono.
Gràcies.
Moltes gràcies per tot.
Saps què és increïble?
El què?
El teu gust.
El puc sentir.
Ei! No!
- Ara torno. - Mare meva!
Vigila.
No sé si estarà bo, però hem d'esmorzar, no?
Què passa?
Està podrit.
Com ho has sabut?
Vine.
Impressionant.
Truita, xampinyons saltats i tomàquets confitats.
Està deliciós.
Està bo?
- Està molt bo. - Sí?
M'ha ajudat el Caramelo.
Gràcies, Caramelo.
I n'he fet una versió per a ell. Apta per a gossos.
Carai, Caramelo! Pedro, el xef de gossos.
Per cert, he tingut una idea.
Però encara no te la puc explicar.
Primer, he de solucionar un tema important.
Pedro.
T'he…
La millor abraçada d'una mare…
és aquesta.
Plena de sucre i fregida en oli ben calent.
Fins i tot sense sentir-ho, sé exactament quin gust té.
Alimentar és cuidar.
Cuinem per… repartir amor.
La meva àvia l'hi va ensenyar a ma mare, ma mare, a mi…
I tu, a mi.
I tu ho ensenyaràs als teus fills.
Vull veure aquesta casa ben plena.
Amb olor de fregit i canyella.
Cuinaràs molt per als teus fills.
Gràcies per tot, mama.
Ningú no m'abraça com tu.
Segur que vols prendre aquesta ferralla?
Es pot arreglar.
LA COXINHA DE LA NEIDE
Aquí tenim molta feina per fer.
Com hem de cuinar aquí sense agafar el tètanus?
- No exageris. - Bé, doncs…
Així és com vols deixar la teva marca al món?
Sí.
I què?
Tens algun suggeriment, o tema lliure?
Sorprèn-me.
Tu ho has demanat.
Res d'ous.
Ja m'estàs tallant les ales.
Ous?
No preguntis.
A treballar, que tenim molta feina.
És el Caramelo!
Oh! És el Caramelo!
El Caramelo és un amic gos i no és gens perillós.
Persegueix els ciclistes que fan molt de soroll.
Brasiler! Dius que és un gos de carrer?
Respecta els gossos caramel, són part de les nostres arrels.
Salta i mou la cua, se m'escapa una rialla.
Salta i mou la cua, Caramelo, ets un canalla!
Salta i mou la cua, se m'escapa una rialla.
Salta i mou la cua, Caramelo, ets un canalla!
MENJAR PER A GOS: GOSXINHA, PILOTES…
Està… Aquesta és meva.
És meva.
No s'ho perdin!
Tenim coxinhas per a humans,
gosxinhas per a gossos!
Porti el seu gos i ajudi a salvar el Refugi Millor Amic.
LA COXINHA DEL CARAMELO
T'agrada?
Aquesta era la idea.
Però, i l'operació?
Queda molt de temps, encara.
Fem coxinhas?
Hem de fer moltes coxinhas per saldar el deute, eh!
- Que bonic. - Oi?
Molt, és increïble.
Avui et salves del menjar de l'hospital.
T'he preparat una cosa especial.
Ara vinc.
Som-hi, Caramelo. Primer et deixaré a l'escola.
Som-hi.
Ei.
Ei, Sandro.
I el Leo?
Pedro, podem parlar?
Vine amb mi.
El Leo ha tingut una embòlia pulmonar.
Ha arribat a l'hospital aquesta nit, però no hi hem pogut fer res.
Estava bé.
Pedro, ja feia anys que el càncer no li responia a la quimioteràpia.
Però, segons deia, ell rendia igual.
- Vols aigua? - Érem amics.
Em va dir que et donés això.
Li queies molt bé, Pedro.
AMISTAT
"Si estàs llegint això,
és perquè no he tingut temps de dir-te la cosa més important.
Tio, no importa deixar una marca al món,
sinó a les persones.
T'estimo, amic meu."
OUS DE LLUM
Em dic Pedro.
Glioma al cervell.
Quan vaig arribar, jo també tenia por.
Però un amic em va dir que el més important és com ho encarem.
Saps?
Mentalitat positiva.
Càncer de testicle?
Limfoma.
Ous salvats.
No sé què serà de mi.
No sé si això funcionarà.
Però com em va ensenyar el Leo, el que importa és el present.
I estic segur que tots ens esforçarem al màxim
per fer que això sigui un èxit.
Fem això pel Leo.
Fem això pels gossos.
I salvarem el Refugi Millor Amic.
Sí!
AJUDA A SALVAR ELS GOSSETS DEL REFUGI MILLOR AMIC
I si no ve ningú?
A cuinar. Paula, encén la fregidora.
Encén la fregidora.
Va, veniu, noies!
Hola, bonica!
Dues gosxinhas…
Si necessiteu inversors…
em truqueu.
Fill meu, me'n vaig, sí? Adeu.
Marxem també?
He de tancar la cuina, i acabar de netejar-ho tot.
És part del ritual.
Vols que em quedi i t'ajudi?
Ves a descansar, sí?
Jo ara vindré.
El Caramelo em fa companyia.
Molt bé, però no tardis, eh?
Quina inauguració, eh, Caramelo?
Gràcies per cuidar-me.
Fem un bon equip, no creus?
El teu sopar. Tasta-ho.
No en vols?
Què passa?
Estàs malalt o què?
Moltes gràcies, ha estat genial.
- Totes hem estat genials. - S'ho han menjat tot.
- Que bé! - Ai, amiga.
Alguna cosa més?
El Caramelo.
Amor, què t'ha passat?
I el Pedro?
- Ai… - S'ha fet mal a la pota.
- Li ha passat alguna cosa al Pedro. - Queda-te'l. Cura-li la pota.
- Anem-hi, Camila. - Neide, va.
Som-hi.
Mare meva. Som-hi.
Ja estan preparant la sala d'operacions.
Tingueu esperança, sí?
Pedro?
Em sents?
Sí.
Molt bé.
Què ha passat?
T'has desmaiat
i el teu gos t'ha salvat.
T'hem d'operar al més aviat possible.
L'operació serà més o menys d'aquí a dues hores.
Quines possibilitats hi ha?
És possible que tinguis seqüeles,
a la part cognitiva i motora.
Les possibilitats són diverses.
Inclosa la mort, no?
Tinc por.
Soc aquí, amor meu.
Tot anirà bé.
Me'n vaig, d'acord?
Gràcies, doctora.
I el Caramelo?
- Pedro, el Caramelo no pot entrar aquí. - Sí, fill.
Necessito…
Necessito veure'l.
Donar-li les gràcies.
Podria ser l'última vegada.
Té.
He parlat amb administració, però no tindríem l'autorització fins demà.
Calma.
Neide.
Tinc un pla.
URGÈNCIES
Corre, Camila!
Va, som-hi!
Va!
Corre!
Fill.
Caramelo!
Gràcies, Caramelo.
Gràcies per tot.
Us estimo.
Nosaltres també t'estimem. Molt.
Cal ser molt valent per lluitar per la teva vida.
Molt.
FELICITATS, GRADUATS
Perquè en un tancar i obrir d'ulls, se'n va.
Caramelo!
Dia rere dia,
any rere any.
I de cop han passat dotze anys.
Qui ho hauria dit?
Per a algú a qui li pronosticaven set dies de vida, he tingut sort.
Respirant.
Sentint.
Vivint.
Dia a dia.
No hi ha cura,
però la cura no és simplement ser aquí?
Construir una casa, fer plans.
Tenir somnis.
Caramelo, no!
Amb tu sempre al meu costat, amic.
Caramelo, m'has ensenyat a viure el present.
Aquí
i ara.
M'has salvat unes quantes vegades.
Però, si soc sincer,
és el teu amor qui em salva cada dia.
Em fa pensar en el que realment importa.
ESPAI CARAMELO
Hi ha amistats que tenen el poder de canviar-nos la vida.
I la nostra ha estat així.
Tenen un rol essencial en l'equilibri dels oceans.
Però, malgrat la seva importància, els taurons s'enfronten a un perill real:
l'acció humana. La sobrepesca…
Ja sé què t'animarà.
Entre el cel i el mar,
hi ha un univers,
dolç com el caramel.
En aquest infinit,
ple de possibilitats del destí,
és tan bonic navegar amb tu.
He explicat al vent la nostra història
i el sentiment esdevé record.
Em vas curar i il·luminar.
Vas fer que tot tingués sentit.
Jo per tu, i tu per mi.
En cada entrebanc, en cada carícia,
sé que m'esperaràs
i compto les hores.
Quan et torni a veure,
deixa'm que t'expliqui
com em vas ensenyar a estimar.
Amb tu, tot és més bonic.
Quan et torni a veure,
deixa'm que t'expliqui
com em vas ensenyar a estimar.
Amb tu, tot és més bonic.
Quan et torni a veure,
deixa'm que t'expliqui
com em vas ensenyar a estimar.
Amb tu, tot és més bonic.
Quan et torni a veure,
deixa'm que t'expliqui
com em vas ensenyar a estimar.
Amb tu, tot és més bonic.
Entre el cel i el mar,
hi ha un univers,
dolç com el caramel.
Subtítols: Albert Vilalta