Det är dags för vårstädning här innan vi vet ordet av.
Downloaded from YTS.MX
Det är det just nu.
- Verkligen? - Ja.
Ser du inte? Det är vår. Så ta ut era löv, era grenar.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Allt trädgårdsavfall, buskar med mera.
God morgon alla. Det här är Jan Meeuwsen.
Välkomna till trädgårdstimmen här på WHTC.
Den kommande timmen ska vi prata trädgårdar
och blommor och träd och gräs och allt...
Tulpanerna är framme och några av de andra tidiga blommorna.
- Ja. - Låt oss prata om de
trafiken inför Tulpandagarna och hur man håller sig säker,
för det kommer bli jobbigt med besökare utifrån.
Vi älskar besökarna till Tulpandagarna,
men ha tålamod och hjälp dem...
Vi hjälper dem gladeligen med svar.
Jag vill återigen påminna er alla...
Jag har nöjet att vakna varje dag på den bästa platsen på jorden.
Holland, Michigan.
Det är perfekt.
Folket, tulpanerna och väderkvarnen.
Jag ser mig omkring och det känns som en dröm.
Innan jag kom hit var jag rädd och förvirrad,
och kunde inte lita på nån.
Inte ens mig själv.
Och sen mötte jag Fred som tog med mig hit till Holland.
Och nu har vi Harry,
och vi är trygga.
Trygga och lyckliga.
Ibland undrar jag ännu,
"Är det ens verkligt"?
Nej. Inte så.
Okej.
Var är du?
Attans. Var är det?
Candy.
Finns det nåt du vill berätta?
Som vad?
Fan! Jag...
- Candy. - Förlåt, mrs V.
Vet inte varför jag gjorde det. Jag är så dum.
Dum är en sak. Det här är...
- Förlåt. - Det här är stöld.
Jag tror att jag kanske har ett matberoende.
Vet du, jag läste i Cosmo att folk har det.
Och när tanken på mat fastnat i mitt huvud, försvinner den inte.
Baconen var ju till Harry...
- Bacon? - ...men jag kunde inte låta bli.
Pratar du inte om baconen?
Jag kanske borde det.
Jag vill betala. Jag har två dollar i väskan...
Nej, det är inte vad jag vill, Candy.
Vi pratar om nåt annat.
Nåt annat.
Nåt...
Du kanske ska ta ledigt ett par dagar
och komma tillbaka när du är redo att berätta sanningen.
- Okej. - Okej.
Jag ska tänka på det, okej?
- Tack. - Okej.
- Hejdå. - Hejdå.
Vi ses.
- Okej. Förlåt. Jag tänkte... - Tack, Candy.
- Harry, hon har gjort nåt väldigt dumt. - Mamma, det är skitsnack.
Harry S. Vandergroot, lärde Candy dig att prata så?
Bara för att hon äter mat som alla andra.
Jag skulle kunna slå dig, unge man.
Okej. Gör det. Slå mig.
- Va? - Inte för att det spelar nån roll.
Det kan inte bli värre.
Det här är ur kontroll.
Det är så orättvist.
Det är nog inte hela sanningen.
Jo, det är det. Mamma gör alltid så här.
Hon förstör våra liv...
- Ta ett djupt andetag. - ...över en dum grej.
Säg ingenting du ångrar sen,
vi pratar när jag kommer hem. Okej? Man till man.
Okej.
Jag är så arg.
Jag vet. Okej.
Hejdå.
Ursäkta.
Min son är 13 år gammal och allt är akut.
Låt oss se vad som händer här.
Hej!
- Hej. - Hej, Nance. Mycket drama idag?
Du anar inte.
Ser bra ut.
Verkligen?
Luktar gott. Vad är det?
Köttfärslimpa.
Och sallad med fänkål och granatäpple. Något nytt.
Fänkål och vad?
Se fram emot det.
Det blir säkert toppen.
Ja.
Har vi en timme?
Ja.
Alla ombord, grabben.
Jag kommer.
Har, kom.
- Mycket att prata om. - Vänta, pappa.
Stan kommer inte bygga sig själv.
Om du inte har lust att bädda sängen, vad gör du då?
- Bäddar den inte? - Nej.
Du tar ditt täcke och täcker allt med det,
du skippar ett steg och slätar ut allt. Eller hur?
Det ser snyggt ut och det är vad du måste göra här.
Det är så kvinnor funkar.
Något verkar enormt en dag, och efter ett par dagar
är det som att det aldrig hänt. Så...
Jag vet att det verkar konstigt.
- Ja. - Man vet aldrig.
Så håll freden.
Okej?
- Ja. - Fattar du?
- Jag antar det. - Duktig grabb.
Jag kan fortfarande inte fatta det. Här, i vårt hem. I Holland.
Det här är inte Allegan, det är Holland.
Lyssnar du på mig?
Ja, jag tycket bara att du är överdrivet upprörd.
Det var bara bacon, vi märkte det inte ens.
Det handlar inte bara om bacon. Det är stöld.
Kollade du i skräplådan? Och garderobsgolvet?
Nej, för att...
Jag vet. Ge den till mig. I alla fall...
Det här är verkligen jättegott ikväll, Nance.
- Visst är det, Har? - Verkligen?
Gjorde du något nytt?
Grov senap istället för vanlig.
Jag kände för att göra något lite galet.
Jag har lite dåliga nyheter, Nance. Jag måste åka till Frankenmuth.
Ännu en Alcon-konferens. Bara en natt.
- Jaha? - Ja. Ny kontaktlins. Jag är skeptisk.
- Mamma? - Ja, Har.
Förlåt att jag svor förut.
Jag menade det inte.
Tack, Har.
Men du får inte prata så. Det blir en snöbollseffekt.
Det stämmer.
- Hej, mrs Vandergroot. - God morgon.
- Vi ses, mr D. - Vi ses imorgon, Steve.
Okej, vi har mycket att göra idag.
Vi ska göra Dutch babies.
Ja.
Sött. Är det en paddel?
Ärligt talat,
man tror att man känner nån, och sen gör man inte det. Det...
Vad säger Fred om allt det här?
Inget, som vanligt.
Han struntar i mig.
Tror att jag hittar på bara så att jag kan leka detektiv.
Gud, jag älskar mysterier.
Men tror du verkligen att hon bara skulle ta ett örhänge?
Varför inte båda?
Jag vet.
Jag har tänkt på det, men...
Vem är det där?
Squiggs Graumann. Han är busschaufför.
Skolan sa upp honom för att nån sa att han luktade sprit.
- Menar du? - Ja, det är vad jag hörde.
Jag vet inte om det är sant.
- Wow. - Hans son är i min klass.
Han är en bra kille.
Vad är Squiggs för namn egentligen?
Hur länge är Fred borta?
Jag har faktiskt tid hos honom nästa vecka.
Ska du skaffa glasögon?
Jag hoppas inte det.
Du skulle se söt ut.
Det skulle du.
Du skulle du se ut som en professor med glasögon.
Skulle jag?
Tack.
Ms V, får Harry sova över hos mig ikväll?
Jag ville ha en myskväll för oss medan pappa är borta.
Film och pizza, precis som förr.
Mamma, först tar du bort Candy. Vill du ta bort alla mina vänner?
Jag försöker inte ta bort dina vänner.
Kom igen, grejen med Candy var bara...
Okej.
- På riktigt? - Ja, okej.
- Tack. - Ha det så kul, Harry.
Okej, jag ska åka.
Tulpanerna är framme och några av de andra tidiga blommorna.
- Ja. - Och doften av gödsel
hänger i luften...
Vår största rea år 2000.
Dagens avsnitt av Ipso Facto.
Historier som kunde ha tagits från aktuella rubriker.
Seriemord, folk som begår...
- Åh, herregud. - Åh, herregud.
- Åh, herregud! - Chris, vänta.
Vänta!
Vad var det där?
Mrs Doubtfire. Han är en hon.
Han är en han.
- Va? - Jag är inte vem du tror att jag är.
- Nej, menar du. - Prata inte så, unge man.
- Pappa? - Ja.
Hej, kan du koppla mig till Fred Vandergroots rum, tack.
Okej, vänta.
- Det räcker. - Tyvärr.
Det är ingen som svarar.
- Okej. - Ska jag ta ett meddelande?
- Nej, det är okej. - Okej. Ha en trevlig kväll.
Tack.
Dumma örhänge.
ENDAST AMTRAKS ANSTÄLLDA TILLTRÄDE FÖRBJUDET
LACEY ANNE SOM DROTTNING AV BOLOGNA
Vad gör du, Fred?
Okej. In med dig igen.
Att vara en galning
Från de nådiga dagarna
Jag brukade känna mig nedstämd
Och sömnlösa nätter
Kom igen, Fred.
Jag säger åt dig att tömma fickorna.
- Super. - Hej, vi är tillbaka.
Fred, betalade du parkeringsböterna?
"Madison".
Vad är det, hjärtat?
Inget.
Jag ringde ditt rum i går.
Jaså? Jag måste ha varit i duschen.
Men jag tog med Frankenmuth med extra lever.
Och den här killen.
Söt, va?
Vad?
- Inget. - Inte?
Har, kom igen.
Bara en sekund.
Jag behöver prata med dig.
Jag tror att Fred är otrogen.
Han har aldrig sagt att han varit i Madison.
Han sa att konferensen var i Fort Wayne den dagen.
Okej.
Och hur betalade han böterna?
Jag kollade våra konton och kreditkorten.
Titta på tulpanfälten. Varje år får vi...
Inget.
Jag hittade polaroidfilm.
Vi har inte ens en polaroidkamera.
Vad säger det dig?
Jag vet inte. Förmodligen för hans tåg.
Nej. Så att han kan ta sexiga bilder med sin älskarinna
utan att någon får se dem. Därför.
Tycker du inte att han åker på många konferenser för att vara en optiker?
Så du tror att han egentligen inte var i Frankenmuth?
Nej, det var han. Han köpte kyckling.
Men...
Så en kvinna reser över hela mellanvästern
bara för att ha sex med Fred Vandergroot?
Han kanske har flera olika.
Imponerande.
Jag tittade på honom i kallingar i går kväll.
Jag bara...
Han måste vara ganska vild i sängen när han är ute.
Han måste ha gjort något rätt.
Eller hur?
Han har trots allt dig.
Det var snällt.
Mycket har ändrats.
Jag menar, jag var...
Jag var inte i en bra situation när vi träffades.
Fred räddade mig, på sätt och vis.
Förlåt. Jag visste inte det.
Jag menar, det var inget allvarligt.
Jag var fast i en småstad utan framtidsutsikter. Du vet?
Ja.
När man växer upp utanför allting
och sen kommer en kille som erbjuder dig en väg in,
då tar man den såklart.
Och lådan var bra för mig.
Jag behövde den. Höll mig samman.
Vad pratade jag om?
Just det. Polaroidbilder.
De ringde mig från Alcon idag
och de vill att jag kommer dit igen nästa vecka.
Till Frankenmuth?
Nej, Greenville.
Fördjupad utbildning.
Ja, det kan nog vara kul. Bara tre dagar.
En liten semester.
Tja, Nance...
Måste vara trevligt.
Att lämna allt bakom sig.
Du, hjärtat.
Du.
Jag vet att allt med Greenville oroar dig,
och i sådana fall säger jag att jag inte gör fler dubbla resor.
Jag vet att det är jobbigt för dig när jag är borta.
Så nu är jag problemet.
Vilket problem?
Kom igen, säg det. Vilket problem?
Har jag gjort något fel?
Jag kanske är korkad, men jag trodde att vi hade det bra?
Ibland är det som att
att man borde låta sårskorpan vara
och att pilla på den, gör bara att man lider.
Trots det, fast man vet det, så vill man ändå göra det.
Och man gör det ändå, fast man inte borde. Och man...
Visst.
Men vi kanske kan komma överens om att låta den läka
så att vi kan börja om.
Eller hur?
Man måste bara trycka på resetknappen.
Vill du ha läsk med mjölk?
Ska göra läsk med mjölk.
- Läsk med mjölk? - Ja.
Harry! Jag ska göra läsk med mjölk.
Kom ner.
Det är så onyttigt.
Jag kommer strax.
Nu räcker det. Stick härifrån.
Mamma?
Mamma!
Harry!
Fred?
Harry?
Harry!
Harry, vänta!
Harry, kom hit.
Harry, stanna.
Älskling.
Harry!
Någon, var...
Hjälp, någon. Hjälp mig.
Okej. Glasögon på kroken.
Sätt ett fodral på sågen, Michelle. Tack.
Hej.
Snygg kant.
Du kan använda diamantraspen.
Jag visar dig efteråt.
Är du okej?
Är allt okej hemma?
Kan du gå saktare?
Du slösar min jävla tid.
Tror du verkligen att han slår sin unge?
Herregud, jag hoppas inte det.
Det är första gången jag ringt socialtjänsten.
Du gjorde rätt.
Ibland i livet måste man följa ledtrådarna
vart de än leder en.
Vad är det här?
Titta. Samma adress.
Freds kontor. Du och jag bryter oss in.
Inte en chans. Glöm det, Nancy.
Honungsglaserad klenät. Choklad till damen.
- Fint. - Tack.
Nej, Nancy. Det här är galet.
Vad tror du ens att du kommer hitta där?
Jag har en plan, okej? Vi vet att det finns polaroidfilm,
men var är bilderna?
De är inte i huset. Jag har letat överallt.
Inget. Var är de? Freds kontor.
De är där, för han vet att jag aldrig skulle leta där.
Genom sig själv.
Och vad kommer hända när vi åker fast?
- Vi kommer inte åka fast. - Vi kommer åka fast.
- Vi? - Ja.
Kom igen.
Har du en synundersökning snart?
- Ja. - Ja.
Under undersökningen går du till badrummet.
Badrummet har ett fönster.
Du riggar det, så att när de låser det,
tror de att det är låst.
- Det är bara stängt. - Ja.
För du vet hur man gör det.
Jag menar, du kan det.
Eller hur?
Vad för slags fönster?
Det här är den bästa delen,
för du får hitta på en historia om någon du aldrig träffat
och styra hela deras liv.
Som att regissera ens film, men bättre
för att man kan kontrollera allt.
Hej.
Jag pratade precis med Gwen, hon vill att jag går till Zingermans på fredag.
A i kvadrat?
Du övertygade väl henne?
Tre timmars resa med bensinen för 2,50 dollar.
Hennes unge fick just linser.
Jag kunde inte det. Hon vill ha en speciell ost eller något.
Så jag sa att jag åker.
Klarar ni två er utan mig?
Självklart.
Gör du något kul med Harry?
Visst. Det här är kul, eller hur?
- Vill du ta den här? - Okej.
Okej, kompis, prata.
Prata!
Han kan inte, Frank. Ser du inte att han är mimare?
Frys! Upp med händerna!
Vad ska jag göra, Frank?
Okej, killar, fullt ös...
FRÅN: NANCY FÖNSTERLÅS
Harry, tittar du?
Ja.
Vilka killar.
Jag fann mig själv i lite trubbel.
Titta hur kul han går.
FRÅN: DAVE DET ÄR REDO.
Det här är så bra.
Smider du planer igen, Nance?
Fåntratt.
Delgado, komma "D".
Mr Delgado.
Okej.
Låt oss syna ögonen.
Okej.
Titta åt höger.
Jag ser att du har en försäkring från Hollands gymnasium.
Ja, det stämmer.
Då känner du min fru.
Och rakt mot mig.
Nancy Vandergroot. Hemkunskap.
Nej, jag...
Jag är ny här, så jag känner inte så många.
Det är ett ganska litet ställe.
Du lär träffa henne för eller senare.
Japp.
Du glider bakåt.
Är du nervös?
Och vänster.
Okej.
Vi brukar säga att bara Gud har perfekt syn,
men du kommer ganska nära.
Jättebra.
Kan jag använda badrummet?
Ja, ska bara ha i de här först.
Spärra upp ögat så kollar vi näthinnan.
Okej, luta huvudet bakåt.
Och så...
Så där.
En till. Inte så snabbt.
Okej, bak med huvudet. Och en.
Och två. Så där.
Badrummet är i korridoren. Du kan vänta utanför sen.
- Okej. Tack. - Okej. Tack.
Tack.
Fel håll.
Hej, jag har en tid.
Fan.
Upptaget.
Vad gör du där inne?
Det är upptaget.
Vad har du gjort därinne?
- Förlåt. - Min blåsa sprack nästan.
- Mr Delgado? - Vänta lite.
- Du är inte klar. - Hallå!
- Jag är okej. - Du behöver kontrollera näthinnan.
- Se upp. - Förlåt.
Vad fan är det för fel på dig? Skitstövel.
- Hallå! - Fan!
Vänta. Sakta ned.
- Hallå! Vänta. - Vad?
Du glömde din jacka på toa.
- Fick du sådana där droppar i ögonen? - Ja.
- Jag hatar dem. - Ja.
Hör här. Kör inte på en halvtimme, okej?
- Nej. - Jag vill inte behöva häkta dig.
- Absolut. Okej. - Okej. Ta hand om dig.
Tack.
Stopp!
Herregud.
Smyg inte på mig sådär, Nancy.
Spännande, eller hur?
Mitt hjärta bultar.
Lyssna, jag är inte med.
- Vad menar du med det? - Jag är inte med, för att jag...
Jag har en dejt ikväll. Så...
- Vad? - Så vi måste avboka.
Har du en dejt ikväll?
Kan du inte avboka den?
Det finns mycket du inte vet om mig, Nancy.
Ja, uppenbarligen. Jag menar, jag trodde att...
Är inte det här roligare än nån
tråkig dejt som du inte ens vill gå på?
Saken är...
Det var en polis på Freds kontor
och det skrämde mig.
För att jag har haft mina äventyr med lagen.
Okej.
Vi har väl alla fått böter för fortkörning?
Det är okej.
Jag förstår.
Du.
Ta du och gå på
din larviga dejt. Känner jag henne?
Det är väl inte Mary, historieläraren?
Nej, det finns ingen dejt, Nancy. Jag hittade på det.
Va?
Jag ville inte göra dig besviken på mig.
Dave, det behöver du inte oroa dig för.
Verkligen inte. Aldrig.
Inte?
Nej.
Fan. Kom tillbaka.
Herregud.
Så mycket grejer på den här skitbilen.
Okej.
Så...
Om du ska göra det här...
Låt oss... Vi gör det. Jag är med.
Okej. Jag är inne.
Jag håller utkik. Lycka till.
Fan.
Vänta, så det är bara runda kort?
Ja, men man slåss med dem.
Och alla får olika?
Ja. Och sen finns det tre foliekort.
De är jätteovanliga.
De är värda typ 500 dollar.
- För ett kort? - Ja.
Om du får ett sånt kan du betala för middagen?
Jag kan säkert köpa hela restaurangen.
Okej, en sekund bara.
- Hej, Gwen. - Hej, Fred.
- Hej. - Förlåt att jag stör.
Förlåt, men jag får inte ut linsen.
- Så linsen är fortfarande i ögat? - ...Fredag kväll.
Nej, det är okej.
- Kommer ni till mottagningen? - Vi är där om tio minuter.
- Okej. Vi ses där. - Du är en räddare i nöden. Tack.
Okej, dåliga nyheter, Har.
Vi tar med oss kroketterna. Jag måste till mottagningen.
Jag förstår inte varför det inte kunde hända under arbetstid.
Mamma, jag bad redan om ursäkt.
Nog med attityden, hördu.
Det är min fredagskväll också.
Jen skulle komma.
Jag skulle hjälpa henne med ett lapptäcke åt svågerns bebis.
Jag antar att bebisen får vara utan täcke nu.
Ja.
Fred. Herregud.
- Tack, Fred. - Ingen fara.
Det här är så snällt av dig.
Hej, Matt. Hur mår du?
Säg hej till doktorn.
Okej, låt oss fixa dig.
- Jag sa att han skulle byta linserna. - Oroa dig inte.
Vad gör han?
Är det här bakdörren?
Vad spännande.
Tappade nycklarna.
Kom igen, Nancy.
"Lacey Anne, drottningen av Bologna"
Drottningen av Bologna.
Kom igen.
- Hej. - Hej, Fred är här. Kom ut.
Är Fred här?
Ja. Kom ut. Nu.
- Nu? - Nu!
Okej.
- In här. - Kom igen, Matt. Vi har inte hela kvällen.
- Nej. - Nej.
Titta rakt på mig.
Åh, herregud.
Allt ser okej ut och linsen...
Ser det okej ut för dig?
Ursäkta, Gwen, ge mig en sekund.
Varför kunde du inte bara ta glasögonen?
- Var det för en tjej? - Mamma, sluta.
Kom igen. Skynda dig.
Wow. Herregud.
Ge mig din hand.
Ja.
Wow.
Använd glasögonen och ta dropparna så blir allt bra. Okej?
Okej. Tack.
Hoppas du inte kom hem tidigare.
Jag vet att Nancy verkligen såg fram emot er resa.
Zingermans? Med nancy?
Med bensin för 2,50 dollar för fyra liter? Nej tack!
Okej, det blev nog ett missförstånd.
Ja. Zingermans? Jösses.
Jag måste berätta den för Jim. Det var en bra en. Kom nu.
- Säg, "tack". - Varsågod.
- Tack, dr Vandergroot. - Varsågod.
Okej, hejdå. Fred. Säg "hejdå". Tack.
Okej.
- Hej då. - Hej då.
Vänta.
- Skynda. - Ska vi ta ett ögonblick och tänka...
Tyst.
Skitstövlar. Okej, vänta.
Vad? Vad är det? Vart ska du?
Var försiktig.
Tror du vi vill ha dig här?
Squiggs Graumann. Tror du jag inte vet att det är du?
Du vet inte vad du pratar om, din bög.
Jag vet en sak, jag ska spöa dig.
Fan ta dig!
Prata engelska.
Gör nåt. Han dödar mig.
Se upp, din luriga mexikanska skit.
Shawn, du är avstängd.
- Hårdare. - Fan ta dig, Delgado.
Åk tillbaka till Mexiko. Låt bli våra kvinnor.
Trevligt, Shawn, tack.
Lärde du honom det? När du slog honom?
Holland gillar inte mexikaner.
Fan!
Det där var så...
Du var så manlig.
Nej, vi borde inte göra det här, Nancy.
- Nej, sluta. Okej? - Ska du låta
den där jävla rasisten säga åt dig vad du får göra?
Jag låter mitt samvete leda mig...
- Ja. - ...som jag borde gjort från början.
Nej.
Du är gift.
Du har väl dina bevis nu?
Dina bilder och sånt. Okej, så lämna honom bara.
Eller inte.
Jag vill vara med dig, Nancy, men inte så här.
Jag kan inte.
- Jag kan inte, du vet... - Du kan. Du vill inte.
- Jag kan inte. - Nej.
För Harry. Han skulle aldrig förlåta mig.
- Det gör han inte. - Det är för dig, inte för Harry.
Det är för ditt fina hus, din fina bil.
Din bänk längst fram i kyrkan.
Dina pannkaksmiddagar.
Du vill ha allt det och lite krydda vid sidan av.
En brun kille som du kan leka med.
Men du kan inte ha allt, Nancy. Nej!
Och det kostar dig inget.
Jag menar, det är jag! Min självrespekt då?
Jag...
Om du vill ha det här,
så bestäm dig bara. Okej?
Jag vet inte. Bara...
Annars...
Förlåt.
Okej.
Vi ses bara i skolan, okej?
Mamma, vakna.
Vakna.
Hej.
Sömntuta.
Jag ska jobba lite i garaget.
Japp.
Var är Harry?
Harry har redan börjat. Han är på baksidan.
- Okej. - Ja.
Hej.
Hur var Zingermans?
Bra.
Jag köpte tryffel till Harry men Gwen åt upp dem under resan.
Jag är så trött.
Jag ser två bankomatuttag, och en debitering
- på 300 dollar och 70 cent... - Trehundra.
...hos Jansens juvelerare i Grand Rapids.
Jansens juvelerare.
Okej. Står det något om att han köper smycken till sin älskarinna?
Nej, jag ser inte det på min skärm, frun.
Okej. Det var allt.
- Tack. Hejdå. - Tack.
Nej.
Nej!
Från Jansens.
Den har ett bra lås.
Du vet, Nancy, det är viktigt för mig
att du känner dig säker här
i vårt hus,
i vår familj.
Jag hittade den där igår kväll på mitt kontor
när Gwen kom förbi med sin son.
Kommer du ihåg när vi var nygifta
och vi bråkade om så många dumma småsaker?
Och sen lärde vi oss att strunta i saker,
och det var då allt blev bra?
Vi lärde oss lita på varandra?
Eller hur?
Så jag tänker inte fråga.
Jag ska bara laga armbandet.
Vi gör så att allt blir som det brukade vara.
Men bara om du tror att vi kan.
- Ja. - Ja?
Ja, Fred.
Jag vill det.
Jag vill verkligen det.
Jag hittade den.
Okej. Var var den?
Bland knapparna.
- Okej. - Jag...
- Ja. - Förlåt, Fred.
Jag ska vara duktig. Jag ska...
Jag ska vara bättre än jag har varit. Jag ska...
Jag ska vara den fru du förtjänar.
Och jag ska uppskatta det jag har.
Och jag ska vara tacksam.
Från botten av våra hjärtan
är vi tacksamma för din och Nancys hjälp.
- Ni hjälpte verkligen... - Nöjet är på vår sida.
- Tack så mycket, Harry. - Vill någon annan ha en?
- Vi hade mycket mer hjälp... - Gå och ta den också.
Pappa?
Smaklig måltid.
- Pappa? - Ja.
- När ska vi äta? - Är du hungrig?
Snälla säg att Harry ska dansa på Tulpandagarna i år.
Du skulle se så stilig ut.
Sa inte pastor Bob att dans är djävulens verk?
Inte holländsk dans, knäppis.
Bara alla andra sorter.
Era bitterballen.
Smaklig måltid.
Tack.
Hej.
Förlåt.
- Dave, jag sa... - Jag vet.
Det här är mycket.
- Förlåt, Nan... - Jag ska lämna honom, Dave.
- Jag ska det. - Nancy.
- Jag tror... - Jag ska det.
Jag vet inte om...
Mitt liv är som... Det är som kolmonoxid.
Det är så sömnigt och bekvämt,
och jag känner inte ens att jag kvävs. Och jag...
Ja, men du vet hur den här stan är.
Om du lämnar honom för mig, kommer de förstöra oss.
Men då lever vi i alla fall vårt liv, istället för att bara existera.
Ja, jag förstår det. Jag bara...
Dave?
Dave, är du där?
Ja, förlåt.
Ja, jag är här.
- Nancy? - Ja.
Och om du förlorar Harry?
Jag kommer inte förlora Harry. Jag är hans mamma.
Ja. Och Fred är hans pappa.
Fred är diakon i kyrkan och en samhällets stöttepelare.
Du får se Harry en gång i månaden,
men jag tror att det finns ett sätt som vi kan få det här att funka.
Hur?
Freds resa.
Jag följer efter honom.
Tar med en kamera, typ som en privatdetektiv.
Får bevis på att han är otrogen.
Det låter lite riskabelt.
Men tänk om jag får bilder av honom med nån slampa?
Då har vi överhanden.
Då måste han gå med på vad vi bestämmer.
Jag tänker verkligen inte låta dig göra det själv.
Lyssna på din pappa. Du.
- Vad? - Musikmannen.
Okej. Vi byter plats.
- Hejdå, pappa. - Hejdå. Ta hand om mamma.
- Hejdå, älskling. - Hejdå.
Vilken slags pop du vill.
Ha en bra dag i skolan, okej?
- Hej, Nance. - Tack, Pamela, du är en räddare i nöden.
- Det är bara en liten medicinsk sak, så... - Det är det minsta jag kan göra.
Och pojkarna kommer ha kul.
Jag ber för dig.
- Jättebra. Tack. Hejdå. - Ja.
Hejdå.
Jag fattar inte att vi gör det här. Gör du?
Jag borde ha gjort något nyttigt åt oss, men kunde inte.
Jag kunde inte koncentrera mig.
- Ja. - Där är han.
Okej, vad gör vi?
Vi chillar. Bara chillar.
Jag vet inte varför jag viskar.
Okej.
- Är du redo? - Ja.
Det är faktiskt ganska spännande.
- Skynda! - Okej.
- Sätt på dig bältet. - Jag tror att han såg dig.
Va? Nej.
Okej.
Där är han.
Ner med dig.
- Han kommer ut. - Okej.
Fred, vad håller du på med?
Vi måste se vad som är i påsarna.
Okej. Jag ska skaffa rumsnumret.
Gå. Jag kör fru-grejen för att få nyckeln.
Kom ihåg, ring mig när kusten är klar.
Okej.
Från: Fred - I rum 307 Tysta sidan av byggnaden. Saknar dig puss
Ja.
Han är där nere.
Okej. Ring mig så fort han går.
Uppfattat.
Jag skulle göra vad som helst för kärlek
Men jag gör inte det
Nej, jag gör inte det
Jag skulle göra vad som helst för kärlek
Vad du än drömt om
Du vet, det var aldrig...
Att vara en optiker var aldrig min dröm.
Men mina föräldrar, de sa,
"Folk behöver tugga. Folk behöver se. Välj en".
Men optometri är bättre än tandvård, eller hur?
Ja.
Och min fru, när jag träffade min fru,
hade hon en sådan energi, och...
Ett ögonblick tänkte jag att vi skulle sticka
och att jag skulle bryta med mitt gamla liv och börja om, och...
Du vet?
Jag vet inte, kanske flytta till Europa.
Va?
Jag antar att ni inte åkte till Europa.
Nej.
- Jag tror att hon gillade min stabilitet. - Tack.
För jag är den sortens man som går att lita på.
Vilket är ironiskt när man tänker på det, men...
PUP-PERONI TORKADE KÖTTPINNAR HUNDAR ÄLSKAR
"Pup-peroni". Va? Det här är konstigt.
Så länge hjulen snurrar...
Godnatt.
- Ja, lycka till med frugan. - Tack.
Du måste tro på Att jag skulle göra allt för kärlek...
- Hej. - Hej.
- Hej. Okej.
Känner jag dig?
- Ja. - Gör jag?
Ja. Slå dig ner. Vi tar en drink. Kom igen.
- Jag måste gå till sängs. - Prata med mig.
Kom igen. En till äppeltini till min vän, tack.
Ha en trevlig kväll. Jag måste...
Kom igen. Du gör mig en stor tjänst. Det blir så ensamt här.
- Har vi träffats? - Sitt ner. Du kan vara dig själv.
Jag kan vara mig själv. Här och nu.
Okej. Jag tror att du har fått fel uppfattning, kompis.
- Jag är gift. - Nej. Förlåt, jag menade inte så.
- Det är okej. Godnatt. - Ber om ursäkt om det verkade så.
- Jag menade inte så. Vänta! - Nej. Det är okej. Godnatt.
Kan du göra det lite mindre kyligt? Jag kan göra...
Okej.
Jag hade rätt. Titta på det här.
Handbojor. Och underkläder. Och...
Pup-Peronis?
Han har kanske någon slags fetisch.
Jag vet inte. Jag menar, helt otroligt.
Fred är typ en... Han är typ en galning.
Åh, jösses...
Åh, nej. Vad pinsamt.
Vet du vad som är underbart?
- Vad? - Det är första gången vi vaknar ihop.
Sov du?
Nej. Inte så mycket.
Jag måste hämta Harry.
Vad är klockan? Jag är sen.
- Jag är sen. - Nej. Vi kan inte åka utan bevis.
Vi har bevis.
- Visst? Vi har det. - Det är bara bilder på...
Handbojor och hundgodis. Vi behöver riktiga bevis.
Lyssna, Nancy. Jag vill vara med dig.
Jag vill att det går fint. Jag vill att det blir bra.
Och för det behöver vi oförnekliga fotobevis.
Jag ska skaffa det.
Okej.
Jag ska skaffa det.
Jag kommer innan middagsdags. Förlåt mig.
Toppen. Du är en livräddare.
Hejdå.
Jag visste det. Du knullade drottningen av Bologna.
Yale, Michigan. Bolognafestivalen i juli.
- Hallå? - Kan jag få jag prata med Lacey Hartnett?
- Är det här en busringning? - Varför skulle det vara det?
Jag är en gammal vän till henne och vi har inte pratat på ett tag,
och jag skulle vilja återuppta kontakten.
Herregud, läser du inte tidningen?
Nej. Inte de från Yale.
Först av allt så försvann Lacey Hartnett för nästan tre år sen.
Försvann hon?
- Ja. Jag menar... - Vad?
Jag läste om det i tidningen.
De hittade... De hittade en kropp.
Jag är ledsen att det är jag som berättar om din vän,
men det verkar som att Lacey blev mördad.
- Hallå? - Okej.
Tack. Hejdå.
"Fisher".
FISHER AVE. ÄNDRINGAR
Postnummer.
SJUKSKÖTERSKA FRÅN YALE HITTAD DÖD
AKTIVIST I MADISON MÖRDAD SAMHÄLLET RASANDE, KRÄVER SVAR
Hej!
Förlåt att jag är sen.
Jag tänkte...
Lägg av.
Hej, grabbar. Ta en godisbit, gubben.
Jag har dig.
MYNDIGHETER FÖRBRYLLADE ÖVER MORDSTRÅK KVINNA I GRAND RAPIDS HITTAD DÖD
KVINNA, 23, HITTAD HUGGEN TILL DÖDS
MORDET PÅ FISHER AVENUE OLÖST
Herregud.
Kom igen, Dave.
Svara. Snälla svara.
Nej!
Hej.
Så du känner min fru.
Förlåt.
Jag bara...
Fan!
Dave, säg att det bara är ett misstag? Jag kan inte...
Varför svarar du inte?
Dave? Är du okej?
Nancy, det är jag.
Tack, gode Gud. Kom in.
Säg att jag har fel. Säg att han inte skadar folk.
Säg att Fred inte... Att han inte gör det här.
- Han är väl bara otrogen? - Nancy.
- Säg bara att jag har fel. - Förlåt.
- Att han inte skadar... - Du har inte fel.
Okej.
Säg att du fixade det?
- Säg att jag är säker... - Du är säker. Ja.
Du är säker, Nancy.
- Va? - Du är definitivt säker.
- Okej. - För jag fixade det.
- Hur fixade du det? - För han kommer inte tillbaka.
- Nej. - Hur fixade du det?
- Hur? - Okej. Så...
- Hur? - Så...
Jag konfronterade honom.
Jag visade honom bilderna och bevisen,
och sa till honom att om han inte försvann
så skulle jag avslöja allt.
- Sa du det? - Och han är borta.
- Nancy, han är borta. - Vad gjorde...
- Är han borta? - Han är borta.
- Fred är borta. - Ja.
Låt oss bara ta våra väskor.
Vi packar våra väskor... Vi tre, och sticker.
- Varför inte? - Va? Jag kan inte försvinna.
Folk känner mig.
Jag kan inte göra det. Det skulle...
Jag måste stanna till Tulpandagarna
- och allt annat. - Va?
Om nån misstänker nåt och det här kommer ut,
kommer Harrys liv vara förstört.
- Våra liv är förstörda. - Nej, jag tror...
Vi måste stanna till Tulpandagarna, Dave. Vi måste.
Jag vet att det låter larvigt,
men Fred har hållit det här gömt i många år, eller hur?
Så vi håller det gömt. Det är vad vi gör.
Vi avslöjar det inte.
Vi samlar oss, tar oss igenom Tulpandagarna,
och efter det tar vi en riktigt lång semester.
- Bara Tulpandagarna. - Tulpandagarna.
Nej!
Han kanske blev försenad på jobbet.
Han lovade att komma.
Vi får inte alltid som vi vill, eller hur?
Okej. Har, titta på mig.
Och le.
En till.
Hej där. Hej!
Nancy! Här borta.
Jag höll en plats åt dig.
Jättebra.
- Hej, Jim. - Hej, Nancy.
Harry måste vara jätteglad att hans pappa är tillbaka för showen.
Fred är faktiskt fortfarande bortrest, så...
Lustigt. Jag trodde att jag såg honom.
Jim. Du såg väl doktorn?
- Ja, jag såg honom. - Ja.
Såg du honom?
- Ja. Där borta. Nånstans. - Jag tror det.
Nej.
Jag lovar.
Vad händer här?
VÄLKOMMEN TILL HOLLAND MICHIGAN
Jävla kukslickare!
- Herregud, vilket språk. - Förlåt, mamma.
- Ge mig en servett. - Jag har ingen.
Titta, du har dricka över hela skrevet nu.
Bra gjort, Harry!
Han var så duktig.
Nance, vart ska du?
Jag ska bara hitta Harry.
Hej.
Dave! Var är Harry?
- Du har en pistol... - Fred är här.
- Var? - Fred är här.
- Fred är här, han... - Var?
- Han var här. - Harry!
Vi borde gå, Nancy. Kom, vi måste gå.
Släpp min arm annars skriker jag.
Släpp.
Harry, kom.
- Vad händer? - Inget. Vi ska... Följ med mig.
Mamma, vart ska vi?
Vi ska nånstans där jag kan tänka. Jag behöver tänka.
Mamma, vad händer?
Mamma.
Har jag gjort nåt fel?
Nej, du har inte gjort nåt fel.
Du är perfekt. Jag sa ju det, Harry.
- Perfekt. - Men det förklarar inget.
Var är pappa?
Varför är vi här?
- Varför kan du inte bara prata med mig? - Harry, lita på mig.
Kom hit, Harry.
- Nancy! - Kom hit.
- Släpp in mig. - Vad händer?
Jag måste lösa nåt. Stanna härinne, okej?
- Lämna mig inte. - Harry, jag lämnar dig inte.
- Det kommer gå bra. Jag ska... - Nancy!
Vad du än gör, lämna inte det här rummet, okej?
- Nancy! - Jag älskar dig.
- Älskar dig med. - Öppna dörren.
Nancy, släpp in mig.
Fred är på väg hit.
Han kommer hit och han kommer göra dig illa. Snälla...
Jag försökte verkligen skydda dig, Nancy.
- Inte sant. - Jag försökte säga det...
Lyssna.
Nancy, jag...
Jag såg när det hände.
Den stackars personen, han bara...
Han bara...
Det var blod överallt.
Han försökte döda mig.
Jag försvarade mig.
Jag trodde att han dog.
Snälla, Nancy. Snälla, öppna dörren.
Varför ljög du för mig?
Får jag förklara?
Du ljög för mig. Du är inte...
Han dog, Nancy. Jag såg det. Han drunknade.
Jag såg honom.
Vi måste erkänna.
Jag är ledsen. Jag ringer polisen.
- Du får inte. - Jo.
Nej, du får inte. Nej.
- Ge mig den. - Snälla.
- Ge mig telefonen. - Dave, nej. Du kommer förstöra Harrys liv.
- Du förstör ditt liv. Snälla. - Ge mig telefonen.
- Jag kan inte. - Ge mig den.
- Jag kan inte... - Ge mig den!
Nej!
Åh, nej!
- Är du okej? - Jag är okej.
- Dave. är du okej? - Ja, jag är okej.
- Ja. - Jag är okej.
Jag älskar dig.
Det enda som räknas är att vi är tillsammans.
- Självklart. - Ja.
Det var fullt med hundar, Nancy.
- Så många hundar, Nancy. - Hundar?
- På hela mattan. - Nej. Var?
Vad? Hundar? Det finns inga hundar.
Det var överallt.
Ja.
- Herregud. Skit. - Vad?
Förlåt, Dave.
Nej.
Det är okej. Jag ringer efter hjälp, okej?
- Okej. - Rör dig inte. Okej?
- Det kommer bli okej. - Ja. Vi löser det här.
Det kommer bli okej.
Harry?
- Harry! - Det kommer bli okej.
Harry, gubben.
Har.
Harry?
Har. Harry?
Harry?
Har. Harry?
Ta de här och gå och vänta i bilen.
- Okej? Gå nu. - Okej.
Han väntar på oss i bilen.
Kom ner hit och tvätta av dig.
Kom igen.
Jag är besviken på dig, Nancy.
Vet du hur hårt jag har jobbat för att hålla dig och Harry säkra?
Från allt det? Hela den röran?
Alla dessa år...
Inte ett misstag, inte ett.
Jag gick aldrig över gränsen.
Men du gjorde det.
Torka av ditt jävla ansikte.
Du ser ut som skit.
Vet du, jag tror att det kan bli
riktigt, riktigt bra för oss nu, Nancy.
Vi gör det här tillsammans.
Vi kan börja jobba som ett team igen.
Och vet du vad,
det är inte mitt riktiga jag som gör de där sakerna.
Mitt riktiga jag är här, med dig och Harry.
Precis som ditt riktiga jag är här med mig nu
och inte på det där motellrummet, eller hur?
- Herregud. - Eller hur?
Fred, han är där inne.
Din kärleksfulla make ska göra så att allt blir som vanligt.
Okej?
Vilken tur du har.
Men en sak i taget. Vi sätter oss i bilen.
Vi åker hem.
Och sedan trycker vi på resetknappen.
Eller hur?
Reset.
Kom nu.
Okej.
Är du okej, mamma?
Hej, kompis. Hej!
Du var helt otrolig idag. Jag var så stolt över dig.
Är du okej, mamma?
- Är det där blod? - Mamma mår bra. Eller hur?
Okej, alla ombord på Vandergroot-expressen.
Dags att fira Tulpandagarna.
Harrys säkerhetsbälte.
Det är inte fastspänt.
Vad menar du, inget bälte?
Han är 13 år gammal, han behöver inte.
- Kom igen, stanna bilen. - Nancy. Nej.
- Stanna bilen. - Sluta, Nancy!
- Spring, Harry. Spring! - Harry!
Harry, kom tillbaka hit på en gång!
- Harry! - Spring. Fortsätt springa!
- Harry! - Spring!
Du.
Nan.
Sötnos, det där är ingen leksak.
Nej.
Vad tänker du göra, Nancy?
Vad tror du kommer hända?
Om jag inte är här och tar hand om allt, rasar ditt liv ihop.
Harry kommer bli föräldralös
och antagligen bli utnyttjad på nåt fosterhem.
Sluta.
Vi åker hem
och löser det här, okej?
Du ska inte sätta mig i något av dina jävla små hus.
Det ska du inte!
Jag har bara gett dig kärlek, Nancy.
Men du förtjänar det här.
Mamma? Mamma!
Harry!
Pappa, sluta.
Låt henne vara!
Harry! Det är okej.
- Harry, det är okej. - Mamma.
Det är okej, han är borta.
Är du okej?
Dave?
Jag ville tro att jag bodde på jordens bästa plats.
Holland, Michigan.
Det fanns dagar det kändes som en dröm.
- Folket, tulpanerna, väderkvarnen. - ...tulpanerna, väderkvarnen.
Det var perfekt.
När jag kom hit,
- var jag rädd. - ...var jag rädd.
- Jag var förvirrad. - Jag litade inte på nån.
Inte ens mig själv.
Och sen träffade jag Dave.
Jag träffade Nancy.
- Han fick mig att se. - Hon såg mig.
Tillsammans kände vi oss säkra.
- Säkra och glada. - Säkra och glada.
Jag såg äntligen en väg ut.
Men ibland undrar jag...
Undrar jag...
- Hände det? - Hände det?
Ania
Kreativ ledare William Duckett