Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫כאן!‬
‫נחשו מה!‬
‫תפסיק!‬
‫מה קרה, מתוקה?‬
‫אימא! יש לי בוץ על הברך!‬
‫עכשיו זה בית.‬
‫- למכירה -‬
‫שלום לינט, כאן החוקרת‬ ‫שרון רייט מ"הלוואות קאש אקספרס".‬
‫בבקשה ממך, תתקשרי אליי‬ ‫בעניין יתרת ההלוואה שלך.‬
‫אם לא אשמע ממך בקרוב,‬ ‫אצטרך להעביר את העניין לצוות העיקול שלנו,‬
‫ואני לא רוצה לעשות את זה.‬
‫החוקרת שרון רייט, "הלוואות קאש אקספרס".‬
‫888-555-0113.‬
‫אם אתם מרגישים לחוצים כספית, אתם לא לבד.‬
‫נתונים שהממשל הפדרלי פרסם היום‬ ‫מאשרים את הימשכות האינפלציה,‬
‫את עליית דמי השכירות, ומצב מדאיג של…‬
‫קן. בחייך.‬
‫מחר יהיה יום גדול. אנחנו קונים את הבית.‬
‫עוד רגע.‬ ‫-קום. אתה אומר את זה בכל בוקר.‬
‫כלכלן מאוניברסיטת וושינגטון הציג את זה כך…‬
‫קומי, אימא.‬
‫יסודות הכלכלה האמריקנית קורסים,‬
‫בפרט שוק העבודה ושוק הדיור.‬
‫אנשים מקבלים שכר‬ ‫נמוך יותר מבעבר, באותן משרות.‬
‫השכר הממוצע הולך ונשחק בגלל האינפלציה.‬
‫פעם יכולתם לקנות הרבה מצרכים ב-100 דולר.‬
‫היום אתם מוציאים פי שניים‬ ‫והסלים שלכם מלאים פחות.‬
‫כלכלנים סבורים שמדובר לא רק במחירי המזון.‬
‫לפי נתונים חדשים,‬
‫רוב השוכרים מוציאים‬ ‫למעלה משליש מהכנסתם על דיור.‬
‫שלושים אחוזים מהאמריקנים אומרים‬ ‫שאין להם אפילו 1,000 דולר למקרה חירום.‬
‫ההשלכות עלולות להיות הרות אסון,‬ ‫ובכלל זה אחוז המפונים מבתיהם,‬
‫אובדן משרות ובעיות בבריאות הנפש.‬
‫אל תסתכלי עליי ככה.‬
‫מי יכול לישון כשאת רוקעת כאן כמו סוס?‬
‫אם לא תישני שם, לא תצטרכי לשמוע אותי.‬
‫אל תהיי מניאקית.‬
‫מוקדם מדי בשביל הביקורת הבלתי פוסקת שלך.‬
‫ניפגש עם דייוויד אצל עורך הדין‬ ‫בשתיים וחצי כדי לחתום על המסמכים,‬
‫אז אסור לך לאחר. שמעת אותי?‬
‫כן, בסדר. את לא חייבת‬ ‫להזכיר לי כל שתי דקות, טוב?‬
‫אם לא ניתן את המקדמה היום,‬ ‫יפנו אותנו מהבית. את מבינה?‬
‫אימא? את מבינה?‬ ‫-שלום, אימא.‬
‫שלום, מתוק.‬
‫בוא הנה.‬
‫איך ישנת?‬
‫ממש טוב.‬ ‫-יופי.‬
‫קן, איפה הנעל השנייה שלך?‬ ‫-מה?‬
‫את צריכה לקחת את הצ'ק מ"צ'ייס" בדרך, כן?‬
‫בטח, אני אקח אותו. תודה.‬ ‫-בסדר. שתיים וחצי.‬
‫בוא, קן.‬
‫בהמשך, כאן ב"פורטלנד 90.7 אף-אם",‬ ‫אנחנו מקבלים שיחות מכם במשך כל הבוקר,‬
‫כדי לדעת אם אתם מרגישים‬ ‫את הלחץ של הכלכלה הזאת.‬
‫ואל תייפו את האמת, אנשים.‬
‫הכול עולה, חוץ מהמשכורות שלנו.‬
‫לפי הנתונים החדשים מהממשל…‬
‫אתה מתרגש לקראת הבית?‬
‫בטח.‬ ‫-בטח.‬
‫זו תקופה נהדרת.‬
‫אתה יודע מה זה להיות בעלים של בית, קן?‬
‫שירותי הרווחה לא יוכלו לקחת אותך שוב.‬
‫כן. ואוכל לצבוע את החדר שלי באדום.‬
‫אם אתם חסרי בית או גרים במלונית,‬
‫או אפילו רק חווים קשיים,‬ ‫כולם מניחים שזה מגיע לכם.‬
‫יש צורך רק בהעלאה אחת בשכר הדירה,‬
‫במשמרת אחת שפספסתם בעבודה,‬ ‫וכל אחד יכול להגיע למצב הזה.‬
‫אפשר לראות שכולם חושבים,‬
‫"הם חסרי בית‬ ‫בגלל משהו שהם עשו". ממש לא נכון.‬
‫לפעמים די בטעות אחת,‬ ‫בחשבון גדול אחד שמגיע, ובום,‬
‫מפנים אתכם מהבית,‬ ‫אתם גרים במכונית, ואין דרך חזרה.‬
‫זה נדיר, אבל גם לא. על כל אדם שמשיג בית‬
‫יש ארבעה שמפונים מביתם. תחשבו על זה.‬
‫ואם פינו אתכם מביתכם פעם,‬ ‫איש לא ישכיר לכם דירה.‬
‫לדעתי מאמנים את האמריקנים‬ ‫לשנוא עניים כבר מלידתם.‬
‫אפילו עניים שונאים עניים.‬ ‫זה הדי-אן-איי של הארץ הזאת.‬
‫השכר צונח, המחירים עולים,‬ ‫ושוק הדיור יצא מכלל שליטה.‬
‫אני באמת מרגיש, כשמדובר בדיור ובתעסוקה,‬
‫שהיסודות של החברה האמריקנית קורסים,‬
‫"חסרי בית עובדים" צריך להיות אוקסימורון.‬
‫והנה אני כאן, גרה במכונית שלי‬ ‫ומתקלחת בימק"א, ופשוט…‬
‫אתה תהיה בסדר בזמן שאעבוד, כן?‬
‫תשאלי בקשר למשרה במאפייה?‬
‫כן, אני אשאל אותו שוב.‬
‫אני איתך, מארסי. מבחינת העשירים,‬ ‫פורטלנד היא הצלחה מסחררת.‬
‫שכר הדירה מרקיע שחקים,‬ ‫השקעות, מיזמי בנייה יוקרתיים…‬
‫לבעלי נכסים יש חיים נפלאים…‬
‫זה יום גדול בשבילך, נכון?‬
‫כן, אבל עד החתימה אני כזה…‬
‫לא יכולה אפילו…‬
‫אימא שלך בסדר?‬
‫כן, אתה יודע. היא על הפנים, כמו תמיד.‬
‫בסדר. תלחצי.‬
‫המנהל נמצא פה, קן. אתה חייב ללכת.‬
‫שאלת בקשר לעבודה?‬
‫כן. הוא אמר שאין שום דבר כרגע.‬
‫שישימו את הסירופ בצד הפעם?‬
‫לא, מלמעלה.‬ ‫-לא, בצד.‬
‫לא, מלמעלה.‬ ‫-אתמול אמרת בצד.‬
‫לא אמרתי את זה.‬ ‫-אי אפשר שתשנה את דעתך כל הזמן.‬
‫חמישה דולר.‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫תודה.‬ ‫-תני לי.‬
‫בוקר, קני.‬
‫קן, אני אסיים בעוד שלוש שעות.‬ ‫-בסדר.‬
‫בסיכומו של דבר,‬
‫ההבדל בין הגישה המונטריסטית‬ ‫לגישה הקיינסיאנית הוא רק…‬
‫הבדל בדעה בקשר למירוב הצמיחה הכלכלית.‬
‫היא נראית כמו הילרי קלינטון.‬
‫הכוח המניע כאן הוא…‬
‫הוא צריך להיות במוסד.‬ ‫-אני יודעת. זה בשליטה.‬
‫יש מתקנים ממשלתיים בשביל זה.‬ ‫-אנחנו בדיוק בין מתקנים.‬
‫תמצאי לו מקום. לא בכיתה שלי.‬ ‫-כן, אני מבינה.‬
‫קוראים לי קני.‬ ‫-בסדר, אבל קני לא יכול להיות פה.‬
‫כן, אנחנו יודעים.‬
‫אתה יודע שרק עבדתי עליה, כן?‬ ‫-כן.‬
‫אתה לא תחזור למקום ההוא.‬ ‫-אני לא אחזור.‬
‫אף פעם.‬ ‫-לא.‬
‫אנחנו משיגים בית עכשיו, קן.‬
‫מגניב.‬
‫- הלוואות דיור קלות! -‬
‫אני נראית בסדר?‬
‫את נראית טוב.‬
‫באמת? אני מקווה מאוד שאימא כבר כאן.‬
‫למה אני כל כך לחוצה?‬
‫אני…‬
‫רוצה שאת…‬
‫אני רוצה שתהיי, את יודעת, חזקה.‬
‫שתהיי חזקה, ופשוט תהיי עצמך.‬
‫ופשוט תהיי מקסימה.‬
‫יש גם את…‬
‫הנה היא.‬
‫שלום, דייוויד. אני ממש מצטערת.‬ ‫נתקענו בפקק. זה היה…‬
‫זה בסדר.‬
‫כן.‬
‫זה קני, אתה זוכר?‬ ‫-כמובן.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫זה מייק גרגורי, עורך הדין שלי.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום, מייק.‬
‫תודה על ההנחה ועל ההארכה שנתת לי.‬
‫בטח. אבא שלי היה רוצה שתקבלי אותן, אז…‬
‫דורין לא איתך?‬
‫אנחנו צריכים ששתיכן תחתמו על ההלוואה.‬
‫ברור. תראו, היא סימסה לי ואמרה…‬
‫היא אמורה להיות פה. היא בטח תגיע בקרוב.‬
‫העניין הוא שאין לנו הרבה זמן.‬ ‫אני צריך לראות נכס בסנט ג'ון.‬
‫לא, היא בדרך. אני אתקשר אליה.‬
‫כמובן.‬
‫זה מצב מלחיץ.‬
‫אני מניח שאני לא יודע למה ציפיתי.‬
‫אני מרגיש שניסינו כאן שוב ושוב. פשוט…‬
‫שלום, תקשיבי…‬ ‫-איפה את?‬
‫אה, התעכבתי. איפה את?‬
‫אני במשרד של עורך הדין.‬
‫טוב, תצטרכי להגיד להם שלא אוכל להגיע.‬
‫אני לא יכולה לדבר על זה כרגע. סליחה.‬
‫את רצינית?‬
‫אני חייבת לסיים.‬
‫דורין תגיע?‬
‫זאת דורין. אתם יודעים מה לעשות.‬
‫החוקרת שרון רייט מ"הלוואות קאש"…‬
‫זאת דורין. אתם יודעים מה לעשות.‬
‫זאת דורין…‬
‫דניז הודיעה שהיא חולה,‬ ‫אז אני מחליפה אותה עד שתגיעי.‬
‫נסי לא לאחר…‬
‫לא…‬
‫פשוט הלך עלינו.‬
‫מה זה?‬
‫זאת מכונית.‬
‫של מי?‬
‫שלי. אני קניתי אותה.‬
‫עברתי ליד סוכנות רכב בדרך לעבודה.‬ ‫היה להם מבצע מטורף על מאזדה.‬
‫את לא רצינית.‬ ‫-וראיתי את המכונית הלבנה היפה הזאת.‬
‫אז נכנסתי לשם, בלבלתי אותם וזכיתי במציאה.‬
‫אז במקום לבוא למשרד‬ ‫של עורך הדין כמו שתכננו,‬
‫את יצאת מהעבודה,‬ ‫הלכת לסוכנות רכב וקנית מכונית?‬
‫כן, בעיקרון.‬
‫כמה היא עלתה?‬
‫נתתי מקדמה של 25,000,‬ ‫כך שהתשלום החודשי הוא כמעט שום דבר.‬
‫עשרים וחמישה אלף?‬
‫זה הכסף שלי.‬ ‫-את הוצאת את כל המקדמה שלנו על מכונית?‬
‫מותר לי להוציא את הכסף שלי.‬
‫ממילא אעבוד ב"פרד מאייר" עד שאמות…‬ ‫-ברור לך מה זה אומר?‬
‫ואני חוסכת כבר שנים, אז חשבתי,‬ ‫למה לא לעשות משהו נחמד בשבילי, לשם שינוי?‬
‫למה דווקא היום? הכסף הזה הוא בשביל הבית.‬ ‫-את יודעת מה? אני איכנס פנימה, אקח קולה,‬
‫אקח את קני, ואז אקח אותו לסיבוב.‬
‫ומה שגרם לך לא להגיע היה מבצע המאזדה?‬
‫באמת?‬ ‫-היה מבצע מאזדה.‬
‫מבצע מאזדה? יפנו אותנו מהבית.‬
‫את מבינה את זה?‬
‫תגידי, את יצאת מדעתך? אין לנו לאן ללכת.‬
‫אנחנו נהיה ברחוב. מה את לא מבינה?‬ ‫-אני ממש מצטערת. זה היה ממש מחורבן מצידי.‬
‫ואני אימא ממש מחורבנת.‬
‫אני יודעת שאת כועסת,‬ ‫וממש לא רציתי שזה יקרה,‬
‫אבל האמת היא‬ ‫שלא סיפרתי לך כי ידעתי שתכעסי ו…‬
‫כועסת? כרגע נאלצתי להתחנן‬ ‫בפני דייוויד שייתן לנו עד מחר…‬
‫דייוויד הוא נוכל.‬
‫ההלוואה שלו מחורבנת והבית מחורבן עוד יותר.‬
‫הכול כאן מתפרק.‬
‫אלוהים. ייקחו מאיתנו את קני.‬
‫ידעתי שתתחילי להתנהג ככה.‬ ‫-פאק.‬
‫תקשיבי לי, טוב? אמרתי לך שאשפץ אותו.‬
‫אמרתי לך שאטפל בו. שאדאג שהכול יהיה יפה.‬
‫שהוא יהיה ממש יפה. זה כל העניין.‬ ‫לעולם לא תהיה לנו עוד הזדמנות כזאת.‬
‫זה הסיכוי היחיד שלנו. את קולטת?‬
‫נתנו לו עוד הצעה, והוא עומד לקבל אותה מחר!‬
‫את מבינה?‬ ‫-אני לא מסוגלת.‬
‫ייקחו מאיתנו את קני.‬ ‫-אני לא אעשה את זה איתך עכשיו.‬
‫בבקשה, תני לי את המפתחות.‬ ‫-לא. אני לא אתן לך את המפתחות.‬
‫אני לא מוכנה לנהל את השיחה הזאת כרגע!‬ ‫-תפסיקו לריב!‬
‫אני אקח אותה בחזרה.‬ ‫אני אעשה את כל מה שצריך.‬
‫אני אגיד להם שעשית טעות נוראה.‬ ‫-אבל לא עשיתי טעות.‬
‫כן עשית. תני לי את המפתחות.‬
‫תני לי את המפתחות.‬
‫תני לי את המפתחות המזוינים! תני לי אותם!‬ ‫-תפסיקו לריב!‬
‫אני שונא שאתן רבות!‬ ‫-אלוהים.‬
‫מתוק?‬
‫אתה רוצה לבוא לסיבוב במכונית החדשה שלי?‬
‫אלוהים.‬ ‫-איזה מגניב, אימא!‬
‫בסדר.‬
‫אבל זה…‬
‫אימא, קני הוא כל העניין.‬ ‫-זה כל כך מגניב.‬
‫בוא, נלך לחגוג ב"דיירי קווין".‬
‫אנחנו נהיה חסרי בית ואת תצטרכי‬ ‫לגור במאזדה המזוינת הזאת, אימא.‬
‫את רוצה לקנות את הבית?‬ ‫-וקני יחזור למוסד ההוא.‬
‫אז תקני אותו בעצמך. אלוהים אוהב אותך.‬
‫תעשי את זה, טוב?‬ ‫-את יודעת שאני לא יכולה לקבל הלוואי לבדי.‬
‫את יודעת את זה.‬ ‫-כן? באשמת מי?‬
‫ואני אהיה ברחוב שוב. זה מה שאת רוצה?‬
‫כמה זמן הצלחת להישאר במקום עבודה אחד‬ ‫לפני שנמאס לך והתפרצת על כולם‬
‫והתחלת לאיים על אנשים ולזרוק דברים?‬
‫תראי, אני מצטערת. בחייך. אני מתחננת.‬
‫בבקשה. אל תעשי את זה.‬
‫אני מתחננת. בבקשה.‬ ‫בואי ניקח אותה בחזרה, טוב?‬
‫אני אלך לסוכנות. אני אגיד להם…‬
‫אולי לא תעשה את זה? עוף מפה.‬
‫זה סופי. זה חתום. הנה החוזה, טוב?‬
‫זה נגמר, זה סופי. תעזבי. זה נגמר.‬
‫אלוהים. פאק.‬
‫טוב, את יודעת מה?‬
‫אני אשיג 25,000 דולר.‬
‫את מטורפת ויצאת מדעתך.‬
‫את יצאת מדעתך. קני, היא יצאה מדעתה.‬
‫בסדר. רק אל תשכחי לאסוף‬ ‫את קני ממונה הערב, טוב?‬
‫- 6:12 אחר הצהריים -‬
‫שלום, זה דייוויד קלרמונט מ"נדל"ן פורטלנד".‬ ‫השאירו הודעה ואחזור אליכם.‬
‫שלום, דייוויד, זאת לינט.‬ ‫אני מצטערת על מה שקרה היום.‬
‫אני רוצה לדבר איתך על משהו כבר הרבה זמן.‬
‫זה די דחוף. אתה יכול לחזור אליי? תודה.‬
‫את בסדר?‬
‫את שוב מאחרת. כבר שש וחצי.‬ ‫-אני יודעת, תמי.‬
‫אני יודעת. סליחה, התעכבתי.‬ ‫-מה שתגידי.‬
‫הלוואי שלא היית כזאת עצלנית‬ ‫ושהיית מגיעה בזמן מדי פעם.‬
‫קרה משהו.‬ ‫-זאת לא בעיה שלי.‬
‫את יכולה לקחת מהם הזמנה?‬ ‫-כן.‬
‫שלום, דייוויד.‬ ‫-את יורדת מהעסקה?‬
‫לא, הבנק פשוט פישל ולא הכין את הצ'ק בזמן,‬
‫ואולי נזדקק לעוד זמן,‬ ‫כי מחר כבר סוף השבוע.‬
‫תקשיבי. עד כאן. הייתי נדיב מאוד.‬
‫אני יודעת, ואם תוכל רק…‬ ‫אתה היית נדיב, דייוויד.‬
‫אתה יודע שאני יודעת.‬ ‫אני פשוט צריכה עוד קצת זמן, זה הכול.‬
‫אני צריכה עוד יום אחד.‬ ‫-לינט, תפסיקי. מחר בתשע בבוקר.‬
‫אם כל הכסף יהיה בחשבון שלי,‬ ‫עשינו עסק. אחרת זה מבוטל.‬
‫עשרים וחמישה אלף עד תשע בבוקר.‬ ‫-בסדר.‬
‫הזדמנות אחרונה, לינט.‬ ‫-כן. מחר.‬
‫פאק.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫לא. אפשר אחת?‬
‫קודי.‬
‫אני יודעת.‬
‫סקוט. שלום.‬ ‫-התקשרת?‬
‫כן.‬ ‫-את פנויה לפגישה?‬
‫כן, למעשה.‬
‫נכון, אני פנויה.‬
‫במקום הרגיל, טוב?‬
‫כן, נהדר. בהחלט נוכל לעשות את זה.‬
‫בעוד 15 דקות?‬ ‫-30.‬
‫אין בעיה.‬
‫זה שם. קחו בעצמכם.‬
‫לאן את הולכת?‬ ‫-אני חייבת…‬
‫אין מצב. לא.‬ ‫-זה קני. אני חייבת ללכת.‬
‫אני ממש מצטערת.‬ ‫-זה תמיד קני!‬
‫- 7:14 בערב -‬
‫- 7:15 בערב -‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫שלום.‬
‫אף פעם לא ראיתי אותך לא לבושה בהידור.‬ ‫-אני יודעת. החלטתי לעשות שינוי.‬
‫זה נראה טוב.‬
‫הופתעתי שהתקשרת.‬ ‫אף פעם לא התקשרת אליי קודם.‬
‫אני יודעת. אני לא מתקשרת.‬ ‫-העיתוי שלך דווקא מוצלח.‬
‫יש לי ערב פנוי.‬
‫נהדר. אני ממש מרוצה.‬
‫אז למה התקשרת?‬
‫תראה, אני…‬
‫אני רוצה לדבר איתך על רעיון בשבילנו.‬ ‫-רעיון? בסדר.‬
‫זה רעיון סקסי?‬
‫תשמע, אתה מכיר…‬ ‫-רגע, את יודעת מה? אני אזמין לך משקה.‬
‫סליחה.‬ ‫-כן, שלום.‬
‫פעמיים טקילה עם קרח, בבקשה.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫רעיון.‬ ‫-הזדמנות נהדרת להשקעה, למעשה.‬
‫אני גרה בקנטון. אתה מכיר את האזור?‬
‫כן, מהחדשות, לפעמים.‬ ‫-כן.‬
‫כן, אני יודעת. הוא ממש…‬
‫אני גרה שם באיזה בית,‬
‫והאיש החליט למכור לנו אותו‬ ‫ב-40,000 פחות ממחיר השוק,‬
‫וזה נראה לי כמו…‬
‫זאת עסקה ממש טובה.‬
‫בסדר…‬ ‫-אז יש לנו הזדמנות להשיג…‬
‫מי זה "לנו"?‬
‫אימא שלי ואחי.‬
‫כן, כדאי לכם לעשות את זה.‬
‫העניין הוא שאיבדנו את הכסף של הפיקדון…‬
‫בבקשה. פעמיים טקילה.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫כן.‬
‫טוב, אז העניין הוא…‬
‫תראה, העניין הוא שהיה לנו‬ ‫כסף לפיקדון, אבל משהו השתבש היום‬
‫ופשוט תהיתי אם…‬
‫תהיתי אם תוכל להלוות לי את הכסף.‬
‫עשרים וחמישה אלף דולר.‬
‫בשביל הבית?‬ ‫-כן, באמצעות החברה שלך.‬
‫אני יודעת שאתה ממש טוב בדברים האלה ו…‬
‫מה, את רצינית?‬
‫את לא רצינית, נכון?‬
‫לא הייתי מבקשת ממך אם זה לא היה…‬
‫אני פשוט ממש…‬
‫אני פשוט צריכה קצת עזרה כרגע.‬
‫תהיתי אם אתה…‬ ‫-לא.‬
‫אולי תשאל, במקום העבודה שלך…‬ ‫-לא.‬
‫אם יש דרך שבה תוכל…‬
‫אני לא מנסה למצוא דרך‬ ‫לעשות איתך עסקאות, לינט.‬
‫כן. בסדר.‬
‫תקשיבי.‬
‫אני מחבב אותך.‬
‫טוב? אנחנו ממש נהנים ביחד.‬
‫אבל…‬
‫אני לא רוצה לדעת‬ ‫שאת גרה עם אימא שלך ואחיך.‬
‫את מבינה?‬
‫אני משלם בשביל לבלות,‬ ‫לא בשביל לדבר על דברים כאלה.‬
‫כן?‬
‫יש לי מספיק דאגות גם ככה.‬
‫הילדים שלי תמיד מבקשים ממני דברים‬ ‫ולעולם לא אומרים תודה. אף פעם.‬
‫את מבינה?‬ ‫-כן.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫כן, אני בסדר. הכול נהדר.‬ ‫-כן?‬
‫עדיין בא לך לעלות לחדר?‬ ‫-כן. תמיד.‬
‫יופי.‬
‫- 8:28 בערב -‬
‫- 8:29 בערב -‬
‫הנה…‬
‫חמש מאות הדולרים.‬
‫אני מכפיל את הסכום, כמתנת פרידה.‬
‫היה לי כיף בחודשים האלה.‬
‫באמת.‬
‫בהצלחה עם הבית.‬
‫כן, מותק. נדבר על זה כשאגיע הביתה, טוב?‬
‫תמסרי לילה טוב לילדים. בסדר. אוהב אותך.‬
‫בסדר.‬
‫פאק.‬
‫שיט.‬
‫היי, לינט. שאלה מטורפת.‬
‫ראית בחדר את צרור המפתחות שלי?‬
‫מה לעזאזל אני עושה?‬
‫שיט.‬
‫פאק.‬
‫אני יודע שלקחת את המכונית שלי, לינט.‬
‫תתקשרי אליי מייד. אני רציני!‬
‫תחזרי אליי!‬
‫- 9:23 בלילה -‬
‫- 9:24 בלילה -‬
‫שלום.‬ ‫-לין לין!‬
‫מה את עושה פה?‬
‫התגעגעתי אלייך.‬ ‫-שלום.‬
‫מה קורה? חשבתי שאת השליח.‬
‫בסדר. תיכנסי. תרגישי כמו בבית.‬
‫אלוהים.‬
‫כדאי שזה יהיה טוב.‬ ‫ה"ליפט" שלי יגיע תוך חמש דקות.‬
‫כאן הוא מחזיק אותך עכשיו?‬ ‫-זאת דירת הרווקים הישנה של רוברט.‬
‫את יודעת, אני מתמקמת בה ו…‬
‫תראי את הנוף הזה.‬
‫בדירה הקודמת שלי לא היה נוף כזה.‬ ‫את רוצה לשתות משהו? יש שם הרבה דברים.‬
‫כן.‬ ‫-תכיני גם לי אחד.‬
‫איך זכיתי בהפתעה הנעימה הזאת?‬
‫אני צריכה לשאול אותך משהו.‬
‫אל תיגעי בכוסות האלו. הן של רוברט.‬
‫אם תשברי אחת, הוא יהרוג אותי.‬ ‫יש כוסות נקיות מעל לכיור.‬
‫הלוואי שהייתי יכולה להישאר ולהשתכר איתך,‬
‫אבל איחרתי בעשר דקות בשבוע שעבר.‬
‫יש לו קטע כמו שהיה לסבתא שלי.‬
‫הוא לא אומר לך שהוא כועס,‬ ‫אבל פשוט מסתכל עלייך כזה,‬
‫כמו כלב צ'יוואוואה שדופק‬ ‫את החרבון הכי גדול בחיים שלו,‬
‫עם עיניים שנוטות הצידה…‬
‫וזה דווקא די מאיים ומפחיד.‬
‫אני אזוז בקרוב. צריך לאסוף את קני.‬
‫למה את מתנהגת כאילו שאת אימא שלו?‬
‫את מנסה להוכיח שאת ילדה טובה, או משהו כזה?‬
‫תסתמי.‬
‫אני רק אומרת שאת עושה יותר מדי.‬
‫פאק. יש לך ריח לא נעים ואת נראית זוועה.‬
‫באמת? אין לך מושג.‬
‫אמרתי לך שבדיוק חזרתי מסן דייגו?‬
‫היה לו איזה אירוע של הסנאט בקורונה דל מאר.‬
‫התאכסנו ב"הייאט". שני חדרים.‬
‫אנחנו עדיין בקטע של הדיסקרטיות,‬
‫למרות שכולם יודעים שאנחנו ביחד, כולל אשתו,‬
‫וזה סיפור בפני עצמו,‬ ‫אבל אספר לך אותו בפעם אחרת.‬
‫אבל עם ה"הייאט" גמרנו.‬
‫אומרים שהמיטות שם‬ ‫הן של "טמפר-פדיק", אבל ברור שהן לא.‬
‫זה כאילו שהן מקרטון. פרסום כוזב.‬
‫כשגדלת ישנת על ספה,‬ ‫ועכשיו את מתלוננת על מיטה מפוארת ב"הייאט"?‬
‫את יודעת משהו, לינט?‬ ‫תזדייני. סיפרתי לך את זה בסוד.‬
‫אלוהים, את תמיד באה בקטע…‬
‫את כל כך מעצבנת.‬
‫החרא הזה פשוט לא יורד.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫את יכולה לפתוח את זה?‬
‫את יכולה להזדרז? אני ממש חייבת לזוז.‬ ‫-גלוריה, יש לי בעיה. בסדר?‬
‫זוכרת שאת חייבת לי 3,000?‬ ‫אני זקוקה להם הלילה,‬
‫כי דורין הרסה את התוכנית לקניית הבית.‬ ‫אז אני ממש זקוקה לכסף הזה בחזרה, טוב?‬
‫ידעתי שהיא תעשה את זה.‬ ‫-גלוריה.‬
‫גלוריה, אני רצינית.‬
‫תראי את זה.‬ ‫-פאק.‬
‫תסתכלי. ג'יובאני ורסאצ'יי.‬
‫ככה האיטלקים אומרים את זה.‬
‫מה דעתך? שאלבש אותה הלילה? היא די אביבית.‬
‫גלוריה, אני זקוקה לכסף שלי בחזרה הלילה.‬ ‫-לא.‬
‫אחרת יזרקו אותנו מהבית.‬ ‫-זה לא מתאים לי כרגע.‬
‫את מבינה?‬ ‫-המכונית הגיעה. זה לא מתאים עכשיו.‬
‫אני אצטרך לקבל לקוחות במכונית שלי שוב.‬
‫את ממש הורסת לי את מצב הרוח עכשיו.‬
‫מותק…‬
‫אלוהים. רוברט הציב את זה שם‬ ‫כדי שיסתכל עלייך מחליפה בגדים?‬
‫לא, אל תהיי דוחה.‬
‫אני הצבתי את זה שם.‬
‫אני מעדיפה את הגרסה הזאת,‬ ‫כי ככה הוא לא עונה לי.‬
‫נכון, בובי? זה המותק שלי.‬ ‫-אלוהים.‬
‫בכל אופן, את פשוט מקנאת,‬ ‫כי הגבר שלי מתקדם בחיים.‬
‫כן, אל הכלא.‬
‫אבל למעשה אני ממש לחוצה,‬ ‫כי נראה לי שאני כבר לא סקסית לדעתו.‬
‫קחי. תשימי לי את זה?‬
‫זה בטח קשה, אבל לא באתי‬ ‫כדי לדבר על חיי המין שלך,‬
‫אלא על הכסף שאת חייבת לי.‬
‫לינט, את יכולה להיות קצת פחות לחוצה?‬
‫את לא יכולה פשוט לבוא‬ ‫ולהפעיל עליי סחיטה רגשית בשביל כסף.‬
‫זה מה שאת עשית לי‬ ‫לפני שישה חודשים, כששחררתי אותך בערבות.‬
‫לינט, אני הייתי בכלא.‬
‫המצב ההוא אינו המצב הזה,‬ ‫ואני זוכרת בעל פה רק את המספר שלך,‬
‫ולכן קרה מה שקרה, טוב? תרגיעי.‬
‫תסתכלי עליי. כמה זמן הייתי‬ ‫מחזיקה מעמד בכלא קולומביה ריבר, לדעתך?‬
‫ממש לא הרבה.‬ ‫-כן, בדיוק. אז העניין סגור.‬
‫לא ייאמן.‬
‫בחייך, גלוריה.‬
‫את לא יכולה לבקש את הכסף המזוין מרוברט?‬ ‫-תבקשי מסקוט.‬
‫ביקשתי. הוא סירב.‬
‫הוא כבר לא מתקשר אליי. את גנבת אותו ממני.‬ ‫-טוב, עכשיו זה נגמר, אז…‬
‫מה שתגידי. אני יודעת שקיבלת ממנו הרבה יותר‬ ‫מ-3,000 דולר, אז בואי נגיד שהשתווינו.‬
‫אולי תבקשי את הכסף משני הגברים האחרים שלך?‬ ‫-מה הקטע, לינט? אני כבר לא בקשר איתם.‬
‫היית איתם בקשר בשבוע שעבר, ופתאום את לא?‬ ‫-מה את, הבולשת הפדרלית?‬
‫אלוהים, לינט. את יודעת‬ ‫מה היה קורה אם רוברט ישמע את זה?‬
‫הוא יזרוק אותי מכאן ואצטרך לחזור לרקוד.‬ ‫=תני לי את הכסף שלי ואני אעוף מפה.‬
‫לינט, המכונית שלי הגיעה. אני לא מסוגלת.‬ ‫-אני אצטרך לעבוד ברחוב, גלוריה.‬
‫אי אפשר איתך!‬ ‫-ייקחו לנו את קני. איך…‬
‫זה עיתוי ממש גרוע, לינט.‬
‫המכונית כבר למטה.‬
‫אולי תפסיקי לצעוק עליי?‬ ‫אני פשוט רוצה את הכסף שלי.‬
‫אני לא יכולה להקריץ פתאום‬ ‫3,000 דולר באמצע הלילה!‬
‫מה אני, לדעתך? "בנק אוף אמריקה"?‬
‫אני לא יכולה להיות הכספומט‬ ‫האישי שלך בכל פעם שאת צריכה כסף.‬
‫ואת יודעת מה?‬ ‫אמרת לי לא להתעסק בעניינים שלך.‬
‫אז את יודעת מה? זה מה שאני עושה.‬
‫אולי לכן שום דבר‬ ‫לא מסתדר בחיים המזוינים שלך.‬
‫אולי את צריכה לשנות גישה.‬
‫את רואה? עכשיו אני מרגישה לא נעים, לעזאזל.‬
‫את רוצה את החולצה שלי?‬ ‫אולי גם את הפאה שלי, באותה הזדמנות?‬
‫את יודעת מה, לינט?‬
‫חברים לא עושים חשבונות.‬
‫בפעם הבאה שאעשה משהו נחמד בשבילך,‬
‫תהיי בטוחה שארשום את זה. מה דעתך על זה?‬
‫את יודעת מה רוברט היה עושה‬ ‫אם היה יודע שאני יודעת את הצופן לכספת?‬
‫משהו ממש נורא.‬
‫אלוהים.‬
‫הוא היה מעיף אותי מכאן כמו טיל.‬
‫חמש מאות. קחי או לא. אין לי יותר מזה.‬
‫לא 500. אני צריכה 3,000.‬
‫לינט, למה את עושה לי‬ ‫את זה עכשיו? המכונית שלי כאן!‬
‫את יודעת מה? אין בעיה.‬ ‫הכול יסתדר. זה בסדר.‬
‫אני משתגעת סתם. אני עדיין מושכת אותו.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, את רוצה שאוריד אותך איפשהו?‬ ‫-תני לי זמן. אני יכולה להישאר כאן קצת?‬
‫למעשה, זה יהיה נהדר,‬ ‫כי יש לי חבילה שאמורה להגיע.‬
‫בסדר. ואל תשכחי לנעול בשני המנעולים, כן?‬
‫אוהבת אותך. להתראות!‬
‫- 10:15 בלילה -‬
‫- 10:16 בלילה -‬
‫קודי.‬
‫קודי?‬
‫שלום.‬
‫חיכיתי לך. יש לי שאלה אליך.‬
‫תראי, אני אמור לתפוס אוטובוס.‬ ‫-אני צריכה רק רגע.‬
‫מה קורה?‬ ‫-התנהגתי ממש בטיפשות, כן?‬
‫שמתי מזמן קצת כסף בכספת שלי ו…‬
‫אתה מכיר את הכספות הדיגיטליות?‬
‫אלו שצריך להקיש בהן קוד?‬ ‫-כן.‬
‫הלילה טעיתי בהקשה שלוש פעמים, והיא ננעלה.‬ ‫תהיתי אם אתה יודע איך אפשר לפתוח אותה.‬
‫להתקשר למנעולן?‬ ‫-ניסיתי. כבר מאוחר מדי.‬
‫אין לי זמן. אני צריכה את הכסף הלילה.‬ ‫אולי אתה יודע איך אפשר לעקוף את זה?‬
‫מניין לי לדעת?‬
‫כי…‬ ‫-כי…‬
‫חשבתי שאולי תדע איך…‬ ‫-למה שתחשבי ככה?‬
‫חשבתי שבגלל שהיית בכלא,‬ ‫אולי תדע איך לפרוץ לכספת, כן?‬
‫הייתי בכלא? מי אמר לך את זה?‬
‫תמי.‬ ‫-תמי המזדיינת.‬
‫אז אתה יודע?‬ ‫-לא. תראי.‬
‫בכנות, כל זה נשמע לי ממש חשוד.‬
‫תראה, אני רק מבקשת…‬ ‫-אני אעלה על האוטובוס, טוב?‬
‫פאק.‬
‫קודי.‬
‫קודי, אני אתן לך 200 דולר‬ ‫אם רק תבוא ותסתכל עליה.‬
‫קודי, אני אתן לך כסף. 200 דולר.‬
‫רק בוא איתי ותסתכל.‬
‫רק תסתכל.‬
‫איזו כספת אמרת שזאת?‬ ‫-פשוט…‬
‫למה אתה מתכוון? זאת פשוט כספת מ"הום דיפו".‬
‫איפה היא?‬
‫בדירה שלי.‬
‫זה שלוש דקות מכאן.‬
‫מה יש בה?‬
‫רק את הכסף שלי,‬ ‫שאני חייבת להוציא משם ממש עכשיו.‬
‫קודי, אני מבקשת את עזרתך.‬
‫אני מבקשת רק שתבוא איתי ותסתכל.‬
‫רק שתעיף מבט.‬ ‫-יש לך חבר?‬
‫שותפה לדירה, משהו כזה? את גרה לבד?‬
‫אני גרה לבד.‬
‫זה טוב.‬
‫אז?‬
‫בסדר.‬
‫כן, אני יכול להעיף מבט בשבילך.‬
‫רק להעיף מבט?‬ ‫-תמורת 400.‬
‫ארבע מאות?‬ ‫-כן.‬
‫מתאים לך?‬ ‫-400. בוא נעשה את זה.‬
‫זה מסתדר לך?‬ ‫-כן.‬
‫כן, זה טוב.‬
‫- קולנוע אוואלון, מסורת בפורטלנד -‬
‫היא…‬
‫זו דירה יפה בשביל ברמנית.‬
‫תודה.‬
‫אז זאת…‬
‫כן. מה דעתך?‬
‫היא לא מ"הום דיפו".‬
‫אנחנו יכולים לפתוח אותה?‬ ‫-איך אני אמור לדעת את זה?‬
‫תראה, אולי אנחנו יכולים…‬
‫לפתוח אותה בכוח איכשהו?‬
‫אז את רוצה שאני אפרץ אותה? זה העניין?‬
‫לא, אני נותנת לך 400 דולר, אז…‬
‫כן, בשביל שאסתכל עליה. והסתכלתי.‬
‫בשביל להסתכל עליה?‬ ‫תראה, זאת לא פריצה. היא שלי.‬
‫היא שלך?‬
‫כן.‬ ‫-כמו שהדירה הזאת היא שלך?‬
‫כן.‬
‫ואת בטוחה בזה?‬
‫כן, אני בטוחה.‬
‫באמת?‬
‫היא של השותפה לדירה שלי.‬
‫שותפה לדירה? אמרת לי שאת גרה לבד.‬ ‫-שותפה לשעבר.‬
‫היא עזבה והשאירה כאן את הכספת שלה,‬ ‫והשאירה את הדברים שלך בתוכה?‬
‫כן.‬ ‫-זה מה שקרה?‬
‫זאת הגרסה שלך?‬ ‫-כן.‬
‫לינט, מספיק עם הקשקושים. תגידי את האמת.‬
‫היא של חברה שלי, טוב?‬ ‫הדירה היא של חברה שלי.‬
‫הכספת היא של החבר שלה.‬ ‫אני צריכה להוציא ממנה כסף.‬
‫אני צריכה אותו הלילה. זאת האמת, לעזאזל.‬
‫זה בשביל המשפחה שלי.‬
‫זה בשביל המשפחה שלי, טוב?‬
‫היית צריכה להגיד לי את זה קודם.‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא הייתי צריכה לשקר.‬
‫אני צריכה את זה, קודי.‬
‫אני לא מאמין שאני עושה את זה שוב.‬
‫תראי, הדרך היחידה…‬
‫הדרך היחידה לפתוח‬ ‫את הכספת הזאת היא לקדוח דרך השכבות.‬
‫לקדוח דרך השכבות?‬ ‫-כן.‬
‫אפשר לעשות את זה כאן?‬ ‫-רק אם את רוצה שכל הבניין ידע מה את עושה.‬
‫אי אפשר לעשות את זה בשקט?‬ ‫-שנשתמש במקדחה עם משתיק קול?‬
‫לא. אין מצב. צריך לקחת אותה מפה.‬
‫וזה גם לא יהיה זול.‬
‫כמה?‬
‫שמונה מאות.‬
‫שנעשה את זה, או לא?‬
‫אני חייבת.‬ ‫-אבל יש לך מספיק כסף, כן?‬
‫כן, הוא בכספת.‬
‫אני מקווה מאוד שאת לא משקרת לי.‬
‫אני מתקשר למישהו.‬
‫טוב, לינט, אני מבין אותך.‬ ‫לא הייתי צריך לצחוק עלייך.‬
‫רק תחזירי לי את המכונית ונדבר על זה, טוב?‬
‫אל תיקחי את קני ממונה בשעה מאוחרת, טוב?‬
‫למונה יש משהו מוקדם מחר.‬
‫זהו שירות הודעות אוטומטי‬ ‫מ"הלוואות רוז סיטי".‬
‫חשבונך נמצא באיחור‬ ‫של שבעה שבועות וצריך להפקיד…‬
‫לינט, זה לא מצחיק.‬
‫את יודעת שזאת המכונית של אשתי.‬ ‫תגידי לי איפה היא ומייד!‬
‫את פשוט זבל מזוין!‬
‫אם עשית למכונית הזאת משהו, אני אהרוג אותך!‬
‫- את שולטת בבחירות שלך -‬
‫- 11:23 בלילה -‬
‫- 11:24 בלילה -‬
‫חכו רגע.‬
‫תודה.‬
‫אתם עוזבים?‬
‫כן.‬
‫ג'נטריפיקציה.‬
‫זה על הפנים.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫רק רגע.‬
‫את מתכוונת לענות?‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬
‫דרומה ברחוב 82.‬
‫מה המצב בבית שלך כרגע?‬
‫בבית שלי?‬ ‫-כן.‬
‫איפה שאני גרה?‬ ‫-כן.‬
‫די קשה.‬
‫צריך לעשות שם שיפוצים.‬
‫אני צריכה להשיג את הכסף תוך 12 שעות. אחרת…‬
‫אני מפגרת בתשלומים על כל דבר.‬
‫אף אחד לא מוכן להשכיר לי כי…‬
‫אתה יודע.‬
‫זה על הפנים.‬
‫איפה אתה גר?‬
‫רחוק מכאן.‬
‫תמי לא משלמת לי הרבה.‬
‫נסיעה של שעתיים באוטובוס.‬
‫יש לך משפחה?‬
‫כבר לא.‬
‫אז האיש מוכן לפתוח את הדבר הזה?‬
‫נחיה ונראה, כן?‬
‫ופשוט נוציא מאחורה את הכסף שחייבים לי, כן?‬
‫ונסגור אותה. ואז נוכל פשוט…‬
‫להחזיר אותה.‬
‫להחזיר אותה לאן?‬ ‫-לדירה.‬
‫לדירה?‬ ‫-כן.‬
‫זה כאן.‬
‫מה המצב?‬
‫שלום, אימא.‬
‫מה קורה, אימא?‬
‫אוהבת אותך.‬
‫אוהב אותך.‬
‫תוודאי שהיא לא תהיה לבד,‬ ‫בבקשה, ותחלישי את הקול של החרא הזה.‬
‫אתם מוכנים?‬ ‫-כן.‬
‫בואו.‬
‫קארל, תתעורר.‬
‫אז הכספת היא שלך ושכחת את הקוד.‬
‫מה יש בה?‬
‫רק את הכסף שלי.‬
‫הכסף שלך?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫מפתחות.‬
‫קארל, תעזור לי עם העבודה בחנייה, טוב?‬
‫תתאפס על עצמך.‬ ‫-קדימה, צריך לזוז.‬
‫אני רציני. בוא כבר.‬
‫סחבת את הדבר הזה עד הנה עם השחיפית הזאת?‬
‫לא ייאמן.‬
‫בוא. לכאן.‬
‫זה הרבה מאוד כסף, אם אתה שואל אותי.‬
‫שאני אמות.‬
‫מעניין.‬
‫מה הקטע, קארל?‬
‫לא.‬
‫זה לא הולך.‬
‫אתה יודע מה צריך לעשות.‬
‫כמו פעם.‬
‫לא, אל תרסקו אותה.‬ ‫-תסתמי.‬
‫אל תעשו את זה. פאק.‬
‫אני צריכה להחזיר אותה.‬
‫כן! עוד אחת, מותק.‬
‫זהו זה.‬
‫שאני אמות.‬
‫מה יש לנו כאן?‬
‫כן.‬
‫מה הקטע?‬
‫למי אמרת שהכספת הזאת שייכת?‬
‫היא שלי.‬
‫שלך?‬ ‫-כן.‬
‫היא שלך?‬ ‫-כן.‬
‫כל זה שלך?‬
‫כן.‬ ‫-מה יש לנו?‬
‫שעוני רולקס יפים של גבר.‬
‫הרבה כסף מזומן והרבה קוקאין.‬
‫מאיפה אתה מכיר אותה, חבר שלי?‬ ‫-בחורה מהבר.‬
‫בחורה מהבר?‬
‫קארל.‬ ‫-כן.‬
‫מה פתאום אתה מביא‬ ‫את החרא הזה אליי, אח שלי?‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬ ‫-וזה שייך לך?‬
‫לך תזדיין. זה שלי.‬
‫אני רוצה רק את הכסף שלי, טוב?‬ ‫-זה מה שאת רוצה?‬
‫אם רצית את הכסף שלך,‬ ‫אז מאיפה זה הגיע, לעזאזל?‬
‫זה…‬
‫מה זה?‬
‫-זה שלי.‬
‫זה שלי.‬ ‫-סליחה?‬
‫זה שלי.‬ ‫-לא נכון.‬
‫תן לי את הדברים שלי מייד.‬ ‫-של מי הכספת הזאת?‬
‫לכי תזדייני.‬ ‫-תן לי את הדברים שלי מייד.‬
‫ממי גנבת אותה, כלבה?‬
‫מחברה שלי.‬
‫של מי היא?‬ ‫-גבר, מה הקטע? תרגיע.‬
‫אמרתי לך. היא של חברה שלי.‬
‫חברה? עכשיו אנחנו מתקרבים אל האמת.‬
‫תגידי לי מאיפה הכספת הזאת הגיעה.‬
‫היא נערת ליווי.‬ ‫-נערת ליווי?‬
‫כן, היא שומרת עליה בשביל איש עסקים אחד.‬
‫והוא לא ידע.‬
‫איך את יכולה להיות בטוחה?‬ ‫-לא יהיה אכפת לו.‬
‫באמת?‬
‫היא רק נערת ליווי,‬ ‫ששומרת עליה בשביל איש עסקים.‬
‫אז למה הבאת אותה אליי, לעזאזל?‬
‫כלבה מזדיינת.‬
‫היא מנסה לעבוד עלינו, קארל.‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל? עוף ממני!‬
‫תני לי את זה!‬ ‫-תן לי את התיק שלי!‬
‫פאק!‬
‫פאק! תני לי את התיק!‬
‫לעזאזל!‬
‫אל תתקרב אליי.‬
‫אני אזיין לך את הצורה.‬
‫קארל!‬
‫שיט!‬
‫פאק!‬
‫תקשיבי לי.‬
‫פאק.‬
‫אני אהרוג אותך!‬
‫את מתה!‬
‫שיט…‬
‫את מתה, חתיכת כלבה!‬
‫אלוהים.‬
‫בסדר.‬
‫עופי מפה!‬
‫תקשיבי. אני מצטערת.‬
‫רוצי!‬
‫קודי!‬
‫תיכנסי פנימה!‬
‫תעצור בצד.‬ ‫-את הולכת להקיא?‬
‫תעצור בצד.‬ ‫-בסדר.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫- סטן, אוכל ומעדנייה -‬
‫לינט. תירגעי, טוב?‬
‫להירגע?‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים. מה אני עושה? מה לעזאזל…‬
‫השגנו את הכסף, כן?‬
‫את מתכוונת לענות?‬
‫קחי לגימה.‬
‫זה ירגיע אותך קצת.‬
‫ירגיע אותי?‬
‫אנחנו בחיים, נכון?‬
‫של מי הייתה הכספת הזאת?‬
‫של איזה פוליטיקאי אחד.‬
‫זאת אומרת שהוא לא יוכל‬ ‫לבוא לחפש אותה. בגלל הסמים.‬
‫זה טוב.‬
‫תספרי את הכסף?‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬ ‫-תלוי.‬
‫מתי השתחררת?‬
‫מה תמי אמרה לך?‬
‫תמי?‬ ‫-תמי הקשקשנית.‬
‫אתה רוצה לדעת מה תמי אמרה?‬ ‫-כן. מה היא אמרה לך?‬
‫היא אמרה רק ששדדת איזה מקום.‬
‫זה מה שהיא אמרה?‬
‫כן, אבל זה לא כל הסיפור.‬ ‫-אז מהו כל הסיפור?‬
‫הפלילו אותי.‬
‫הפלילו אותך?‬ ‫-כן, זה כל הסיפור.‬
‫מי הפליל אותך?‬
‫איזו בחורה.‬ ‫-איזו בחורה?‬
‫כן.‬
‫זה היה אמור להיות דבר אחד,‬ ‫אבל הפך למשהו אחר בסוף.‬
‫ככה זה בחיים, נכון?‬
‫יש פה…‬
‫כמה?‬
‫מה?‬
‫כמה יש שם?‬
‫בערך 19,000.‬
‫תשעה עשר אלף?‬
‫זה הרבה כסף.‬
‫ותחזירי את השאר, כמו שאמרת?‬
‫לא.‬
‫לא, אני צריכה את זה‬ ‫בשביל הבית שסיפרתי לך עליו.‬
‫היינו אמורים לחתום על החוזה היום ואני…‬
‫אם לא אשיג את הכסף עד מחר בבוקר, הלך עליי.‬
‫אני פשוט…‬
‫אני רוצה לנצח פעם.‬
‫פגעתי בהרבה אנשים שחשובים לי ו…‬
‫עשיתי כמה דברים ממש רעים, ופשוט…‬
‫פשוט…‬
‫הגעתי רחוק מדי בשביל להיכשל.‬
‫כן.‬
‫אני רק…‬
‫אני צריכה רק…‬
‫אני צריכה עוד 4,000.‬
‫ארבעת אלפים, מה?‬
‫מה את צוחקת?‬
‫אולי במקרה…‬
‫אולי אתה מכיר מישהו שרוצה מרצדס?‬
‫מה, עכשיו יש לך מרצדס?‬ ‫-כן, יש לי מרצדס.‬
‫תני לי לנחש. היא של האיש מהכספת?‬
‫לא. של מישהו אחר.‬ ‫-מישהו אחר? אלוהים.‬
‫אבל היא של אשתו,‬ ‫אז לא נראה לי שהוא ידווח על זה,‬
‫כי אז הוא יצטרך לומר לה מי לקח אותה.‬
‫אם המרצדס אמיתית,‬ ‫נראה לי שאוכל להשיג לך את ה-4,000.‬
‫אתה יכול להשיג 4,000 ממש עכשיו?‬ ‫-אני יכול.‬
‫אבל קודם אני צריך לראות אותה.‬
‫כדי לוודא שאת לא עובדת עליי.‬
‫תראה לי את הכסף ואקח אותך אל המכונית.‬
‫קדימה.‬
‫נצטרך ללכת לבית שלי בשביל הכסף.‬
‫איפה את? אני בעבודה.‬
‫מונה לא יודעת מה לעשות. קני נמצא שם ובוכה.‬
‫היית אמורה להגיע לשם. הוא חושב שלא תחזרי.‬
‫פאק.‬ ‫-למה את עושה את זה כל הזמן?‬
‫- 1:15 בלילה -‬
‫- 1:16 בלילה -‬
‫אני מצטערת, מונה. זה לא יקרה שוב.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-זה היה ממש…‬
‫יום נוראי בעבודה, ואני פשוט…‬
‫תראי, זה היה…‬
‫זה היה יום קשה.‬
‫אני אוהב אותך, מונה.‬
‫ואני אותך, קני.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫קן, מותק, אני מצטערת. פשוט…‬
‫היה לי יום מטורף בעבודה. זה היה ממש…‬
‫תמי הייתה ממש זוועתית ו…‬
‫אתה סולח לי על האיחור?‬
‫כן.‬ ‫-כן?‬
‫נהנית שם?‬
‫תראה, במכונית יש מישהו.‬ ‫אנחנו פשוט נוריד אותו איפשהו‬
‫ואז נלך לאכול, בסדר?‬
‫הוא זר?‬
‫לא, הוא…‬
‫הוא מגניב.‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬
‫באמת מגניב?‬ ‫-כן, הוא מגניב.‬
‫כן?‬ ‫-הוא בחור ממש מגניב.‬
‫בסדר.‬ ‫-הוא מגניב, הבחור הזה.‬
‫הבחור הזה מגניב. תהיה רגוע, קן.‬
‫זה המושב שלי.‬ ‫-מאחורה, מתוק.‬
‫זה קודי. קני.‬
‫שלום, קודי.‬ ‫-מה קורה?‬
‫הכול טוב.‬
‫קודי הוא החבר שלך?‬
‫לא, הוא רק…‬
‫רק מישהו שאני עובדת איתו.‬ ‫-מגניב.‬
‫יש לך חברה, קני?‬
‫כן.‬ ‫-יש לך שתי חברות, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-איזה גבר. ואיך קוראים להן?‬
‫אריקה, אזיקה.‬
‫אבל אחת מהן נפרדה ממך, נכון?‬ ‫-שברו לך את הלב, קני?‬
‫כן. היינו ביחד במשך כל הזמן,‬
‫אבל הבעיה הייתה, אתה יודע,‬
‫שמישהו אחר הרס לנו.‬
‫זה על הפנים. אני מבין אותך, איש.‬
‫קני הוא די-ג'יי.‬ ‫-על אמת?‬
‫כן.‬ ‫-זה מה שאני.‬
‫מה כינוי הדי-ג'יי שלך?‬ ‫-די-ג'יי קני.‬
‫די-ג'יי קני, בסדר.‬
‫או קני הראפר, לפעמים.‬
‫בסדר. יש לך קטע?‬ ‫-כן.‬
‫אני אומר, יו, יו, קודי ממש מגניב.‬
‫והוא מלך, כי הוא רגוע עם החבר'ה,‬
‫והוא דופק הצגה.‬
‫זה היה חזק, די-ג'יי. כיף אגרוף.‬
‫אמרתי לך שהוא טוב.‬ ‫-זה לוהט, איש.‬
‫אני צריך לשים קצב. אני חייב לשמוע את זה.‬
‫יש את…‬ ‫-איך מפעילים את זה?‬
‫צריך מתאם.‬ ‫-מה זה?‬
‫לדעתי את צריכה לשדרג את החרא הזה. לגמרי.‬
‫אתה מכיר מישהו?‬ ‫-את יודעת שאני תמיד מכיר מישהו.‬
‫בדיוק.‬
‫פאק. תישארו רגועים.‬
‫תנעלי את הדלת.‬
‫לינט, למה אני צריכה להתקשר אלייך שוב ושוב?‬
‫כבר שתיים בלילה. קני אמור להיות במיטה.‬
‫איפה את? מונה אמרה שהיה איתך‬ ‫עוד מישהו במכונית. מה את עושה?‬
‫פאק.‬
‫הפחדת אותי.‬
‫את מוכנה לפתוח את הדלת?‬ ‫-הבאת אותו?‬
‫כן. מה דעתך על זה?‬
‫בסדר.‬
‫- 2:08 בלילה -‬
‫- 2:09 בלילה -‬
‫זאת המכונית?‬
‫כן.‬
‫למה הדלת פתוחה?‬
‫כי נכנסתי לפניקה.‬
‫פאק, אני לא מאמינה שהיא עדיין שם.‬
‫המפתח אצלך?‬ ‫-הוא בתיק.‬
‫בסדר.‬
‫הראיתי לך את המכונית. תראה לי את הכסף?‬
‫את רוצה 4,000 תמורת מרצדס גנובה?‬
‫כן.‬
‫את יודעת, אחרי כל מה שעשינו ביחד…‬
‫חשבת עליי בכלל?‬
‫לא נתת לי אפילו את 800 הדולרים.‬
‫אבל אני…‬
‫התכוונתי לתת לך כסף.‬ ‫-היית יכולה לעשות את זה במעדנייה.‬
‫למה לא עשית את זה?‬
‫כי…‬
‫כי עשינו את העסקה על המכונית.‬
‫אז יש עסקה חדשה.‬
‫אני רוצה חצי.‬
‫חצי מהכסף.‬
‫אתה רוצה חצי מ…‬
‫אבל המכונית שווה הרבה יותר.‬ ‫-אנחנו נחלוק בכסף.‬
‫זאת מרצדס גנובה.‬ ‫יש לך מושג עד כמה את מסכנת אותי?‬
‫על מה אתה מדבר? אתה הצעת 4,000.‬
‫את רוצה 4,000? הנה ה-4,000 שלך, טוב?‬
‫אתה עבדת עליי? שיקרת לי?‬ ‫-כן, עבדתי עלייך.‬
‫כן, שיקרתי לך, כמו שאת שיקרת לי.‬
‫תירגעו.‬ ‫-לינט, אנחנו נחלוק בכסף.‬
‫זאת לא הייתה העסקה.‬ ‫-אבל זה הוגן, לינט.‬
‫המכונית תישאר אצלך והיא שווה פי 50…‬ ‫-אחרי כל מה שעשינו?‬
‫המכונית לא מזיזה לי!‬
‫אני צריכה את זה.‬ ‫-בשביל מה?‬
‫גם אני צריך כסף.‬ ‫יש לי עבודה מחורבנת של אסיר משוחרר.‬
‫אמרתי לך שאני צריכה את זה.‬ ‫-את יודעת מה? זין על הבית שלך.‬
‫עכשיו אני רוצה את הכול.‬ ‫-לא.‬
‫כן.‬ ‫-לא.‬
‫תני לי את התיק, לינט.‬ ‫-זה לא מה שאמרנו.‬
‫תני לי את התיק, לינט.‬ ‫-לך תזדיין.‬
‫תני לי את התיק המזוין, לינט!‬ ‫-תעזוב את אחותי!‬
‫תני לי את התיק. תני לי אותו!‬
‫תעזוב אותה.‬ ‫-אני לא צוחק איתך.‬
‫תעזוב את אחותי.‬ ‫-תסתום כבר, קני.‬
‫תני לי את התיק.‬
‫תני לי את התיק, לינט!‬ ‫-לא, אני צריכה אותו!‬
‫תני לי את התיק המזוין!‬ ‫-אל תעשה את זה!‬
‫אל תעשה את זה!‬
‫תני לי את התיק המזוין!‬
‫אל תעשה את זה!‬ ‫-תני לי…‬
‫תני לי אותו!‬
‫למה אתה עושה את זה?‬
‫תעזוב את אחותי!‬
‫אלוהים.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫זה בסדר, קני.‬
‫זה בסדר. אל תדאג.‬
‫בסדר.‬
‫את גרמת לי לעשות את זה. את יודעת את זה.‬
‫איזו גאונה.‬
‫לך תזדיין!‬
‫לכי תזדייני…‬
‫לכי תזדייני, לינט.‬
‫את מדאיגה אותי.‬
‫מאוד.‬
‫למה את חייבת להתנהג כמו משוגעת?‬
‫קן?‬
‫הוא רוצה פנקייק עם סירופ וחמאה,‬
‫אבל את יכולה לשים את הסירופ בצד?‬ ‫-כן, אני יכולה. ובשבילך?‬
‫רק קפה. שחור. תוודאי שהוא יהיה בצד, טוב?‬
‫כן.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה זוכר שאבא נהג ללכת‬ ‫למסעדה ההיא ופגש שם את המלצר ההוא?‬
‫איך קראו לו? הוא דיבר איתו בליטאית.‬
‫הוא אהב לדבר בשפתו.‬ ‫אתה זוכר את זה? איך קראו לו?‬
‫דומיניקס. אתה זוכר?‬
‫אתה זוכר שרציתי שניסע לשם? רציתי שאנחנו…‬
‫נשיג דרכונים ונברח מהבית.‬
‫שפשוט נעוף מכאן.‬
‫קני.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫קודי לא היה איש טוב. הוא היה איש רע.‬
‫הוא לא היה מגניב. טעיתי.‬
‫והוא ניסה לגנוב את הבית.‬ ‫את הבית שגרנו בו כל חיינו.‬
‫זה מה שאתה רוצה?‬
‫אני מתגעגע לאבא שלי.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני יודעת. אבל אבא‬ ‫עזב אותנו, קן. אתה יודע את זה.‬
‫בסדר? ו…‬
‫אני עדיין אוהב אותך.‬
‫אבל אני לא יכול לסבול את זה.‬
‫מה? את מה אתה לא יכול לסבול?‬ ‫-את כל ההתנהגות שלך.‬
‫תראה, כעסתי כי הוא ניסה לגנוב מאיתנו, טוב?‬
‫הוא ניסה לגנוב מאיתנו.‬
‫לכן כעסתי.‬
‫אני יודע. אבא אמר לי להגן עלייך.‬
‫אתה אמור להיות אחי הגדול. כן?‬
‫כן.‬
‫כן, אתה אחי הגדול. אני אחותך הקטנה.‬
‫אז אתה איתי בעסק הזה,‬ ‫או לא? תעזור לי או לא?‬
‫אני הגבר של המשפחה, ואני אעזור לך.‬
‫כן, אתה הגבר של המשפחה.‬ ‫לכן אתה ואני נעשה את זה ביחד, טוב?‬
‫כן.‬ ‫-אנחנו בעסק הזה ביחד.‬
‫נעשה את זה בשביל המשפחה, ואתה יודע מה?‬
‫אנחנו גם נצליח.‬ ‫נלך ביחד ונשיג את הכסף, בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-כן?‬
‫כן.‬
‫- 2:57 בלילה -‬
‫- 2:58 בלילה -‬
‫שלום?‬
‫שלום, טומי נמצא?‬
‫מי זאת?‬
‫תגידי לו שזאת לינט.‬
‫מה הקטע? חכי שם.‬
‫תראו מי זאת.‬
‫עבר הרבה זמן.‬
‫מה מביא אותך לכאן, לינט?‬
‫אתה עדיין מוכר דברים?‬
‫את רואה את החנות, כן?‬ ‫-כן, אולי.‬
‫לא כאן.‬
‫אתה בטח קני המפורסם.‬
‫נכון מאוד.‬
‫אתה יודע מה? בוא תראה משהו.‬
‫אני זולטאר…‬ ‫-אדיר.‬
‫כן? שיחקת בזה פעם?‬
‫כן.‬ ‫-בואי.‬
‫פינבול כמו פעם. ולא צריך מטבעות. זה…‬
‫אתה יודע איך לשחק בזה?‬ ‫-בטח.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫אני צריכה רק לדבר עם טומי לרגע, בסדר?‬
‫אלוהים אדירים. מה הקטע? איפה השגת את זה?‬
‫אוזניים לכותל.‬ ‫זה מה שלימדת אותנו, טומי. נכון?‬
‫זה ממש טוב.‬
‫מי זאת למעלה?‬
‫זה ממש לא עניינך.‬
‫אבל אם את חייבת לדעת,‬
‫זאת החברה שלי.‬ ‫-נחמד.‬
‫החברה שלך? באמת?‬
‫את לא תבואי לבית שלי באמצע הלילה‬
‫ותתחילי לצאת עליי, לינט.‬
‫כמו בכל השנים שאתה יצאת עליי? חמש שנים?‬
‫אני לא רציתי שתגורי כאן. את התחננת.‬
‫התחננתי כי הייתי ילדה,‬ ‫וכי הייתי על הפנים. לכן התחננתי.‬
‫אני רציתי עזרה, טומי.‬
‫אבל לא היית ממש ילדה, נכון?‬
‫לך תזדיין.‬ ‫-לין?‬
‫לין?‬
‫מה קורה?‬ ‫-את בסדר?‬
‫כן. עוד שתי דקות, בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫מגניב. אני תכף יוצאת.‬
‫כמה מהילדות האלו היו אצלך למעלה אחריי?‬
‫אני כבר לא עושה את זה.‬
‫לא מאלץ את החברות שלך לשכב עם גברים אחרים?‬
‫אתה יודע, אני הייתי…‬
‫אתה סובבת אותי כל כך‬ ‫עד שחשבתי שאני מאוהבת בך, טומי.‬
‫מה שנתת לי לעשות…‬
‫היה לא בסדר.‬
‫לפני הרבה זמן.‬
‫עשיתי את זה כדי להתפרנס.‬
‫אני הייתי בת 16.‬
‫אז כמה תשלם לי על זה? כמה זה שווה?‬
‫יש כאן חצי קילו.‬
‫אין לי 6,000 דולר בשליפה.‬
‫אז כבר אין לך כאן כסף מזומן,‬ ‫שתמיד היה לך כשגרתי למעלה?‬
‫אז תמצא מישהו שיקנה את זה.‬
‫לא.‬ ‫-אתה יכול. עכשיו.‬
‫אני לא חייב לעשות שום דבר בשבילך.‬
‫זה המעט שאתה יכול לעשות.‬
‫קחי את הקוקאין שלך.‬
‫תסתכלי על עצמך.‬
‫אני באמת מצטער.‬
‫האיש שלי ייתן לך 3,000.‬
‫לא, אני צריכה 4,000.‬
‫זה אמצע הלילה. אם את מכירה מישהו אחר,‬
‫שייתן לך יותר כסף‬ ‫על הקוקאין שלך, לכי אליו.‬
‫טוב, מה הכתובת?‬
‫קוראים לו בלייק.‬ ‫את מכירה את הבתים שבמדו וייל? בגבעות?‬
‫איך אני יכולה לשכוח?‬ ‫-צלצלי בפעמון השער כשתהיי שם.‬
‫אני נותן לך את זה בתנאי אחד.‬
‫אני לא רוצה שתחזרי לפה לעולם.‬ ‫אל תתקשרי, אל תבואי. שום דבר. הבנת?‬
‫קחי את אלה.‬
‫הם שלך.‬
‫אני לא אלווה אותך לדלת.‬
‫אל תעמיד פנים שזה לא קרה, טומי.‬
‫בוא, קני.‬
‫בסדר.‬
‫זה בסדר, קני.‬
‫- לין, 100 דולר -‬
‫- 3:41 לפנות בוקר -‬
‫- 3:42 לפנות בוקר -‬
‫היא נראית תמימה.‬
‫היא לא תמימה.‬
‫צדקת, טומי!‬
‫היא פראית.‬ ‫-כמה בשביל לקחת אותה למעלה?‬
‫אבל לא היית ממש ילדה, נכון?‬
‫לא ממש ילדה.‬
‫לא מעניין אותי.‬
‫תטפלי בחבר שלי טוב, בסדר?‬
‫הוא כבר שילם.‬
‫הוא משלם, אז תהיי ממש נחמדה.‬
‫אני לא אוהב את המקום הזה.‬
‫אני יודעת. זה בסדר.‬
‫אתה ואני ביחד, כן?‬
‫אני אקרא לך בדיוק כמו מה שאת!‬
‫אם את מתנהגת כמו כלבה, אני אקרא לך כלבה!‬
‫למה הבאתי אותך לכאן בכלל?‬
‫למה שאני אישאר בבית‬ ‫כשאת מתנהגת ככה, חתיכת כלבה מטונפת!‬
‫תתחיל להפוך את החברים שלי לעשירים.‬
‫ברוך שובך, מותק.‬
‫טוב, ניפגש כאן, בסדר?‬
‫את בטוחה?‬ ‫-תישאר כאן.‬
‫לבד סוף סוף.‬
‫הרחק מכל האנשים הזוועתיים האלה.‬
‫בא לך לשתות משהו?‬
‫לא.‬
‫את מוכנה? הנעליים על השטיח?‬
‫אני מנסה לשמור עליו נקי.‬
‫אני אעמוד כאן.‬
‫את יודעת שיש 421,000 יחידות של חיידקים‬
‫על סוליה של נעל אחת?‬
‫בבקשה.‬ ‫-לא, תודה.‬
‫טוב, הוא כאן אם תרצי אותו.‬
‫אז תגידי לי…‬
‫חברה של טומי.‬
‫איך נעשה את זה?‬
‫אתה רוצה לראות את החומר?‬ ‫-לא. אני סומך עלייך.‬
‫אני לא מכיר אותך, אבל סומך על טומי.‬ ‫איך את רוצה את התשלום?‬
‫פייפאל?‬ ‫-לא.‬
‫אונליפאנס?‬
‫אני נותן טיפים גדולים.‬ ‫-לא, במזומן.‬
‫כן, במזומן.‬
‫אולי מוטב שלא נשאיר‬ ‫את טביעות האצבע שלנו זה על זה.‬
‫שיהיה מזומן.‬
‫אל תדאגי.‬
‫יש לי את הכסף כאן.‬
‫כמה אמרנו?‬
‫אלפיים, נכון?‬ ‫-סגרתי עם טומי על 3,000.‬
‫אלפיים זה בשביל הקוקאין.‬
‫אתה יודע מה? המחיר עלה ל-4,000,‬ ‫אז תן לי את הכסף או שאני עפה מפה.‬
‫ארבעת אלפים.‬
‫טומי אמר שהיית ממש פראית פעם.‬
‫סליחה, מה?‬
‫טומי אמר שהיית ממש פראית.‬
‫כן, כשהייתי בת 16.‬
‫זה מזכיר לך את הימים ההם?‬
‫הכסף והסמים, מסיבות מאוחר בלילה…‬
‫אני רוצה רק לדעת אם את עדיין פראית.‬
‫תיזהרי, כי נראה שאת עדיין פראית קצת.‬
‫תראה, אני…‬
‫אני לא יודעת מה אתה חושב שקורה‬ ‫ולא אכפת לי מה טומי אמר. זה לא זה, טוב?‬
‫אני לא אתווכח איתך. תן לי את הכסף.‬ ‫-ברור שאת יודעת. הנה, קחי.‬
‫אופס, הוא ברח לי.‬
‫לחיים.‬
‫אלף.‬
‫אלפיים.‬
‫מה? זה שלך.‬
‫יש קצת גם שם.‬
‫ילדה טובה.‬
‫ו-4,000.‬
‫זוז לי מהדרך, בבקשה.‬ ‫-אני לא עומד לך בדרך.‬
‫זוז לי מהדרך, לעזאזל.‬ ‫-תראי.‬
‫אני לא עושה שום דבר. אני צריך רק…‬ ‫-זוז כבר.‬
‫אני צריך רק לדעת שאת רגועה.‬ ‫-זוז לי מהדרך.‬
‫טוב, אני אזוז.‬ ‫-זוז לי מהדרך.‬
‫לא.‬ ‫-אני יכול לזוז.‬
‫אני יכול לזוז.‬ ‫-אל תעשה את זה.‬
‫תיזהרי.‬ ‫-אל תעשה את זה.‬
‫אל תשרטי. אני משלם על זה תוספת.‬
‫אל תעשה את זה, לעזאזל.‬
‫תפסיק לגעת בי!‬ ‫נראה לך שאתה יכול לקנות אותי?‬
‫אתה חושב שאני זבל? זה מה שאתה חושב?‬
‫יש לך כסף אז אתה חושב‬ ‫שאתה יכול לקנות אותי.‬
‫שיט.‬ ‫-אתה לא יכול לקנות אותי! ואל תיגע בי!‬
‫הבנת?‬ ‫-אלוהים. את משוגעת על כל הראש!‬
‫משוגעת? אני משוגעת?‬
‫אתה רוצה לראות מה זה משוגעת? אז תיגע בי!‬
‫אל תיגע בי.‬
‫אבל לא היית ממש ילדה, נכון?‬
‫אין מה למהר.‬
‫בסדר?‬
‫אני לא רוצה לעלות איתו למעלה, טומי.‬
‫תורידי את השמלה שלך. קדימה.‬
‫אל תתקרב אליי.‬ ‫-בסדר. קיבלת את הכסף שלך.‬
‫תירגעי.‬
‫לא!‬
‫פאק! כלבה מזוינת!‬
‫קני?‬
‫- 4:37 בבוקר -‬
‫קני!‬
‫- 4:38 בבוקר -‬
‫קני?‬
‫איפה אתה?‬
‫מה לעזאזל…‬
‫זאת זכוכית? זאת…‬
‫מה לעזאזל…‬
‫איפה אחי?‬ ‫-תעזבי את הזכוכית.‬
‫היא התקיפה אותי! היא גנבה לי את הכסף!‬
‫תירגעי. פאק.‬
‫אל תיגע בי.‬
‫תתפסו אותה.‬ ‫-אל תיגעו בי, לעזאזל!‬
‫תעזבי את זה, כלבה.‬ ‫-תפסיקו לגעת בה!‬
‫תחזיק אותה, גבר! תחזיק אותה!‬
‫לין!‬ ‫-קני!‬
‫לין! תעזבו את אחותי!‬
‫שמישהו יעצור את המשוגעת הזאת!‬
‫אלוהים!‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-את בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫אני מצטערת.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫עופי מהבית שלי.‬
‫השגתי את הכסף, מתוק שלי. השגתי אותו.‬
‫בואי נלך הביתה.‬
‫בוא נלך הביתה. בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫- למכירה -‬
‫- 5:22 בבוקר -‬
‫- 5:23 בבוקר -‬
‫זה נגמר. תישן קצת, קן.‬
‫היה לך לילה טוב?‬
‫שמרת על אחיך?‬
‫כן.‬
‫טוב, העברתי את הלילה‬ ‫בהשגת הכסף שבזבזת על המכונית.‬
‫כל ה-25,000.‬
‫ונגמר לנו הזמן.‬
‫אז בבקשה…‬
‫בבקשה ממך, תתלבשי,‬
‫ובואי איתי כדי לחתום על ההלוואה.‬
‫בבקשה.‬
‫אל תזוזי.‬
‫אפילו אבא שלך שנא את הבית הזה.‬
‫זה לא מקום קסום, מותק.‬ ‫זה פשוט מה שיכולנו להרשות לעצמנו.‬
‫אל תזוזי.‬
‫טוב, הוצאנו את זה.‬
‫אם לא…‬
‫אם לא נעשה את זה מייד, נאבד את הבית.‬
‫את מבינה?‬
‫אז אני מתחננת.‬ ‫-מתוקה, אני לא…‬
‫אני עייפה מדי בשביל לנהל את השיחה הזאת.‬ ‫-אני מתחננת.‬
‫שתינו עייפות, בסדר? כל כך עייפות.‬ ‫-לינט, אני יודעת שאת לא רוצה לשמוע את זה,‬
‫אבל אני לא רוצה‬ ‫את ההלוואה וגם לא את הבית הזה.‬
‫תפסיקי.‬ ‫-בבקשה, אני מתחננת.‬
‫אני שונאת את הבית הזה ורוצה לשרוף אותו.‬ ‫-אני מתחננת. בבקשה.‬
‫זה מה שהייתי עושה.‬
‫יותר מדי זיכרונות.‬
‫אף פעם לא באמת התכוונת לקנות אותו, נכון?‬
‫במשך כל הזמן הזה פשוט צפית בי.‬
‫את צפית בי…‬
‫צפית בי עושה את כל מה שעשיתי,‬
‫ולמרות זאת לא אמרת שום דבר.‬
‫ניסיתי לומר לך. את לא רצית לשמוע.‬
‫לא נכון. את קנית מכונית במקום לומר לי.‬ ‫-כי לא הייתי מוכנה שתצרחי עליי ותשתוללי.‬
‫מה הכוונה, שאני אצרח?‬
‫אני כבר לא האדם הזה.‬
‫הפסקתי לעשות את זה.‬
‫תראי, אני…‬ ‫-אני לא עושה את זה. אני לא…‬
‫אני מוציאה לך‬ ‫חתיכות זכוכית מהגב ברגע זה ממש.‬
‫את פשוט לא רוצה לגור איתי. זה העניין.‬
‫את לא רוצה לגור איתי, נכון?‬
‫אלוהים.‬
‫את לא.‬
‫את…‬
‫טוב, את יודעת מה?‬
‫את יודעת מה? זה בסדר.‬
‫תשיגי לך דירה מחורבנת. תעשי את זה.‬
‫קני יבוא איתי.‬ ‫-קני לא ילך איתך. הוא פוחד ממך.‬
‫הוא יבוא. קני אוהב אותי.‬ ‫-ברור שהוא אוהב אותך, אבל הוא פוחד ממך.‬
‫קני זקוק לי.‬ ‫הוא יודע שאני לא אפגע בו לעולם.‬
‫באמת? אז לאן לקחת אותו הלילה?‬
‫אני אימא שלו, לינט.‬
‫אני מטפלת בקני‬ ‫במשך כל חייו, עוד לפני שנולדת.‬
‫את יודעת מה? אני איאבק בך עליו.‬
‫זאת בדיחה? את צוחקת עליי?‬
‫מה תגידי? שניסית להתאבד?‬
‫שאת שוכבת עם גברים בשביל כסף?‬
‫שאת אלימה? שאת לא מסוגלת‬ ‫להישאר במקום עבודה קבוע?‬
‫היית רוצה את זה, נכון? היית רוצה.‬
‫להגיד להם שהבת שלך דפוקה.‬
‫את שכחת את קני לחלוטין‬
‫כשברחת מהבית ועברת לגור עם טומי.‬
‫ואז לא הפריע לך שאני אימא שלו,‬ ‫נכון? היית מרוצה מזה אז.‬
‫אל תעזי. אני הייתי רק…‬
‫הייתי בת 16.‬ ‫ניסיתי להיות עם מישהו שבאמת אהב אותי.‬
‫ואיך זה נגמר?‬ ‫-זה לא נגמר בטוב כי לא יכולתי…‬
‫זה לא…‬
‫אני לא…‬
‫נראה לך שאני…‬
‫נראה לך שאני לא יודעת…‬
‫נראה לך שאני לא יודעת מי אני?‬
‫אין לך מושג.‬
‫איפה היית?‬
‫הייתי זקוקה לך כשהוא…‬
‫הייתי צריכה שאת…‬
‫פשוט הייתי זקוקה לאימא שלי.‬
‫אני לא יכולה להציל אותך.‬
‫אני לא יכולה לעזור לך.‬
‫שיט…‬
‫את יכולה להמשיך להאשים אותי,‬ ‫אבל את כבר אישה בוגרת.‬
‫את רוצה להאשים אותי? אין בעיה.‬
‫את כמו הדבר ההוא, שבתחתית האסלה.‬
‫את פשוט שואבת את הכול למטה ביחד איתך.‬
‫אני לא יכולה להמשיך ככה.‬
‫דיברתי עם מונה.‬ ‫קני ואני נעבור לגור אצלה בשבוע הבא.‬
‫כן.‬
‫שלום, לינט. זה דייוויד.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫שיניתי את דעתי.‬ ‫קיבלתי את ההצעה הגבוהה יותר, מהקונה השני.‬
‫באמת שנתתי למשפחה שלך הזדמנות.‬
‫שלום.‬
‫קני, אני חייבת לעזוב לזמן מה.‬
‫אני אחזור לבקר אותך‬ ‫מייד כשאוכל, בסדר? אני מבטיחה.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהבת אותך באמת.‬
‫אני אחשוב עליך בכל שנייה.‬ ‫אני אוהב אותך במשך כל דקה בכל יום.‬
‫בסדר?‬
‫את אחותי הקטנה…‬
‫ואני תמיד אהיה אחיך הגדול.‬
‫כן.‬ ‫-ואני אגן עלייך תמיד.‬
‫נכון מאוד.‬
‫בסדר.‬
‫אני צריך ללכת לישון עכשיו.‬
‫אתה צריך ללכת לישון?‬
‫אני חייב ללכת לישון.‬ ‫-בסדר.‬
‫- גלוריה: כסף -‬
‫- אימא -‬
‫אימא.‬
‫שאלת אותי מה עשיתי בלילה האחרון.‬
‫נאבקתי.‬
‫נאבקתי למען המשפחה הזאת…‬
‫בדרך היחידה שאני מכירה.‬
‫אבל אני מניחה שאמרת‬ ‫את מה שהייתי צריכה לשמוע.‬
‫אז…‬
‫תודה.‬
‫ועכשיו…‬
‫אני צריכה להיאבק למעני.‬
‫תשמרי על קני.‬
‫הוא זקוק לאימא שלו.‬
‫אולי זו ההזדמנות שלנו לעשות את זה נכון.‬
‫לין.‬
‫- הלילה תמיד מגיע -‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬