Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Aquest paio és un problema.
Sí, és veritat.
És un exaltat.
Només fa que disbarats.
Ja, però no el pots matar.
Jo diria que sí.
No dic que no es pugui. Dic que no pots.
És cosí de la dona de l'Ed Mackey.
- De la Brenda? - Sí.
Cosí de la Brenda.
D'acord.
Mirarem de parlar-hi primer.
No anem justos de temps per fer el que sigui que estem fent?
I ell per què collons és aquí?
Ell?
- És aquí perquè creiem... - "Creiem"?
Vols dir tu i aquest pallasso?
Apareix del no-res i de sobte ens importa el que cregui?
Que jo sàpiga, manes tu, Philly.
A veure, nano.
- Ei! - Tranquil, només vull...
Fes-te un favor.
Calla d'una puta vegada.
Entesos?
Sí?
Escolta...
No et conec de res, imbècil. I tu, a mi, tampoc.
No convé fer-me la guitza.
Tothom sap que el meu nom real és Knox.
Molt bé.
El meu, Parker.
Ah, tu ets en...
Ets en Parker.
No vull complicar les coses, sinó fer la meva part.
La teva part?
Has amenaçat de mort l'encarregat.
Perquè és un bocamoll.
Però no el podem matar.
Ho saps prou bé.
I, com que fas massa el viu, ara ell també ho sap.
Com saps que no ho deia de debò?
Mare meva.
¿Vols dir que vols matar
l'únic home imprescindible per poder acabar la feina?
Així és com pensa un psicòpata.
Què, doncs?
Ets imbècil o un psicòpata?
No el mataré. Ni a ell ni a ningú.
No em cal la pistola. Queda-te-la.
- Té, de debò. - No.
Has d'estar operatiu.
- Fes servir el cap. - Això ho puc fer.
No és veritat, però ho pots fer veure.
O sigui que, abans de fer res,
imagina què faria algú intel·ligent.
I fes aquella cosa.
D'acord, entesos.
I la pistola, a la funda.
Sí, d'acord.
- Queda clar? - Sí.
- Fantàstic. - Entesos.
- Tema resolt. - Sí.
- Som-hi. - Molt bé.
Vinga.
Queda poc.
Senyor encarregat, segui.
Quina és?
Com?
No és tan estúpid
i no són els seus diners.
En cas de robatori, té instruccions d'entregar-los.
O sigui que vol impressionar algú.
Una noia, m'imagino.
Mira, és que...
m'hi vull casar.
No em puc doblegar davant de tothom.
Hem obert el primer pany.
Molt bé. Foti-li una bufa.
Com?
Al nano.
Foti-li una hòstia.
No s'hi tornarà.
I després, obri'm la caixa forta.
De debò?
Obri-la bé.
Ni codis de socors ni alarmes.
Som amics.
Vostè sap que el volem viu.
I, la veritat,
a la resta,
no els necessitem.
Vinga.
Què collons fas?
Ryan, imbècil!
Què fots? Vols que ens matin a tots?
Feu molt bona parella.
Joe, no podem aparcar al davant com fa tothom?
I pagar quinze dòlars com tothom?
El papa treballa aquí.
Té privilegis.
Espera...
No hi hauria d'haver cap cotxe.
Ah, no? I què?
Els seguiràs per cobrar-los quinze dòlars?
Vinga, va.
Mare meva.
Ai mare.
Merda.
- És un atracament. - Com?
No, no.
Deixa els petits. Només bitllets grans.
Truquem a la policia.
No, no. No truquem a ningú.
Què t'empatolles?
No te n'adones?
És perfecte.
Robaré als lladres.
No.
Ho veus?
No he tret la pistola.
Trets!
Marxeu, va!
Què coi ha passat?
No t'aixequis.
Merda.
Joe, però què fots?
Porteu els diners al cotxe.
Ajupe't!
Estàs xalat!
- Sisplau, mantinguin la calma. - Fora!
Quedin-se asseguts...
Va, va!
Hòstia!
Dona'm els putos...
diners.
Què fot?
Per a tu.
Que no els vegi la policia.
On tens mal, Philly?
A la clavícula.
Vigila, Zen! Hòstia!
Hi ha una sortida allà.
Deixa-la. Se'n surt sola.
Havia d'agafar aquesta feina.
Quin pal.
Quin puto pal.
La pròxima serà més fàcil. Va.
Verge santa.
- Crec que vomitaré. - Estira't.
Vinga.
- A la cadira. - Així.
Sou famosos a internet.
- A un compte de Twitter de cavalls... - Cinta.
...us volen matar.
- Ben tibat. - Agafa'm fort.
- D'acord. - No serà agradable.
Tu fes.
No té mala pinta.
Conec un metge de fiar.
Aguantarà unes horetes?
Em veus inconscient? Pregunta-m'ho a mi.
"Philly, aguantaràs unes horetes?"
Doncs sí. Ves a cagar. Sobreviuré.
Encara veig la cara d'aquell noi.
En Knox?
- Sí, quina llauna. - Sí.
Podria haver passat a qualsevol.
Ei, imbècil.
I ha passat.
A mi.
Fot-li.
El que vull saber és d'on coi ha sortit aquell imbècil, tot d'una,
obrint foc.
Qui era?
Un amateur.
El lavabo?
Allà.
No hi ha porta. Ho sento.
Què li has dit a la dona del cotxe?
T'hi has apropat i li has dit alguna cosa.
Li he donat 10.000 $.
Un bon gest.
Com a compensació per haver-li matat el nòvio?
Sí, era la idea.
Sí.
I se'ls ha quedat.
Així, quan la poli li faci preguntes,
no recordarà res.
- I això és bo, creieu-me. - I tant.
Si surt de la teva part.
Tothom és un imbècil avui.
Excepte tu.
Gràcies, iaio.
Collons.
Soc un home d'acció, no de números.
Et surt fum per les orelles. Porta.
Són com els apunts d'un nen.
No s'entén res.
Què és això?
Ha estat un bon cop.
Quant hi deu haver?
Uns 60.000 per cap?
- Pensava que en serien més. - Sempre em passa.
No em donaríeu la vostra part?
Para el carro.
- Quina gràcia. - Som aquí.
- Molta gràcia. - Estem vius.
- Ni de conya. - Que sí.
- La resta és secundari. - Només preguntava.
Em dutxo primer.
- Que em quedi aigua calenta. - Zen!
Ei!
- Ei! - Què?
Ens quedem dues setmanes.
- Segur que et veuré la tita. - Ningú li ha vist la tita.
- Segur. - Sí que me l'han vist.
Doncs gira't, si et fa vergonya.
Una mica de decència. Sigueu senyors.
Qui diu que m'agradi?
Jo estic encantat.
Si es vol treure la roba, endavant.
Gaudeix-ne.
Una pistola! Dona'm una pistola!
Meuca!
Per què...?
JOC BRUT
A cagar!
Imbècil.
Hola.
Hola, bentornada.
Hola, Sr. Kincaid.
Pensàvem que et perdíem.
- Només era el túnel carpià. - Ja.
Això farà que et trobis molt millor.
Gràcies.
És un val de regal.
En bitcoins.
Genial.
Encara surts amb aquell noi?
- Sí. - Ah.
Te n'has de desfer.
Per què?
He de parlar amb el cap.
El Sr. Lozini està molt ocupat.
- Li puc preguntar si més tard...? - No.
Hi he de parlar.
Com va, Bosco?
Et veig bé.
Disculpi'm, Sr. Lozini.
Té un minut?
No, si has vingut a dir-me que compri bitcoins.
Ho hauria de fer. És el futur.
Però no, he vingut per una altra cosa.
Investigant l'incident de l'hipòdrom...
A Meadowview Downs. Ja ho sé. L'atracament.
Com si fossis a casa teva.
Un paio que era a la zona d'apostes quan va passar
m'ha jurat que un dels atracadors era en Parker.
En Parker?
Sí.
N'està segur?
No el va veure bé, però en va reconèixer la veu.
La veu?
Ves-te'n a fer punyetes.
Es va enfrontar a en Parker temps enrere i va quedar traumatitzat.
I m'ha jurat que era ell.
Càgon la mar salada.
Per què ara?
Després de tres anys?
- M'hi hauré d'involucrar. - Miri.
Amb tot el respecte, senyor,
quan s'hi involucra,
sol haver-hi destrosses.
De debò? Aquesta és la teva anàlisi experta?
Crec que no l'hauríem de provocar.
Potser ha estat una coincidència.
D'acord.
Mentre en Parker no s'apropi a Nova York,
Outfit mantindrà el pacte amb ell.
- Em sembla bé. - Quina alegria.
Me n'ocupo, cap.
Això...
o la destrossa serà a les teves pilotes.
"La destrossa serà..."
Et fa gràcia?
- En absolut. - Tanca la porta.
Que bé. Estàs despert.
He anat entrant.
El metge va dir que et despertaries ara.
On soc?
De debò? No recordes haver vingut?
Hòstia.
Vas perdre molta sang.
Ho recordo, Madge.
Vull dir que et vaig demanar anar a l'habitació 12.
T'ho vaig explicar, però t'estaves desmaiant.
La 12 estava ocupada.
Tampoc no entenc la teva obsessió per aquella habitació.
Són totes iguals.
- I ara està lliure la 12? - No.
Hi ha una altra parella.
Han pagat per 45 minuts més.
Vols veure els missatges?
En tens un de l'Stan Devers.
Té una feina per a tu.
Encara estic amb l'anterior.
Pensava...
que una noia te l'havia jugat i s'havia endut els calés.
Sí.
Són coses que passen.
Mala sort.
Sí, per a ella.
- Ajuda'm a... - Va, descansa una mica.
I oblida't de l'habitació 12.
Aquesta és igual de bona.
Fora.
- Fora! - Tu qui ets?
Ets un maleducat.
M'ho diuen sovint.
Cagondena! De debò?
El de sempre,
més un extra pel metge i d'altres despeses.
Truca'm si t'arriba cap missatge.
- M'alegro de veure't. - Gràcies.
Merda.
Porta els meus pantalons.
Parker.
No esperava veure't aquí.
Quants nens.
Com que amb en Philly no podíem tenir fills...
vam fer una caseta.
Us ha funcionat.
No és amb tu?
On és?
L'hi vaig advertir. L'hi vaig...
advertir.
Hi havia una noia amb nosaltres.
La va portar en Phill.
Es deia Zen.
Ens va trair, Grace.
Va matar en Phill.
Ell t'admirava molt.
Ho sabies?
- No, no ho sabia. - Sí.
Per allò amb la màfia.
Et veia especial perquè...
t'hi vas enfrontar i vas sobreviure.
No em vaig enfrontar a l'Outfit.
Els vaig robar per error.
Tant és. Hi havia merder de debò
i te'n vas sortir.
I aquí et tornem a tenir.
Sa i estalvi.
Tinc traça per sobreviure.
Com les paneroles.
Grace, sisplau.
Ens vam emportar 400.000 $.
Ajuda'm a trobar la Zen i te'n donaré una part.
Una part?
Li tocava una setena part si hagués sortit bé.
Coi, de debò que pretens negociar?
No pares mai, oi?
Si guanyessis la loteria, què faries?
No, segueix-me el joc.
Guanyes tots els diners que necessites.
Què fas? Et compres una casa a la platja?
- Sí, per què no? - Sí?
Deixaries la feina?
- No ho sabrem mai. - Per què?
Només els idiotes juguen a la loteria.
Hi havia un paio.
Treballa a Jersey City, com a proveïdor.
Es diu Reggie Riley.
Gràcies, Grace.
Parker.
Mates gent, oi?
Quan és necessari, sí.
Per norma, no.
Atrau massa atenció i no sol arreglar res.
Mata-la per mi.
Vols?
TEATRE GRANER DE GROFIELD
Entenc perfectament el que diu, Sr. Hisenda.
Li vull fer una pregunta.
¿No hauria de tenir ingressos
abans d'haver de pagar impostos?
Sr. Grofield, no pot tenir un teatre obert amb pèrdues durant cinc anys seguits.
- Ja. - És impossible.
- Ha vist cap espectacle? - No.
Segur que als seus col·legues els passa el mateix.
Si perd tants diners,
com és que obre el teatre cada estiu?
Per estupidesa.
Això no és una resposta.
Esclar que sí.
Gairebé sempre.
Grofield, et truquen.
Gràcies a Déu.
Li aconseguiré entrades. No es preocupi.
Crispetes, zona vip... De tot.
Endavant les atxes.
Més coses.
Ei, per què ho desmuntes?
Vols que ho muntem?
Ho veus? Ara t'escolto.
Bona feina. M'agraden els decorats.
Esteu amb mi o què?
- Sí! - Sí? Bé.
Aquí el tenim.
L'altre.
El mòbil.
Sigues més discreta el pròxim cop. Gràcies.
Allan Grofield, geni de l'actuació infravalorat, digui.
Hola, soc jo.
Soc a Jersey City.
Tenim un problema.
Ets a Jersey City. Aquest és el problema.
Busco un home.
En Reggie Riley, proveïdor. Et sona?
He de parlar amb ell.
Parlar en sentit literal?
Perquè, de vegades, els envies a l'altre barri.
- Seré amable. - Com d'amable?
Molt.
Li he de preguntar per una noia.
Una noia.
És un dubte de caràcter romàntic?
- Va matar tothom en la meva última feina. - Coi.
Espera, no hi havia en Philly Webb?
No et distreguis, Grofield. Reggie.
Ho investigo. A veure què trobo.
Si em necessites, no dubtis a trucar-me.
Vindré encantat.
T'ho faig saber si cal.
On són les revistes per adults?
Ei, tu un altre cop? Què has agafat?
- Un parell de xocolatines. - Ei!
Adeu, nena.
Adeu, Reggie.
Saps què passa amb el menjar francès?
Se't queda a la panxa.
Cal un bon licor per fer un forat a l'estómac.
Això també et farà un forat.
Qui collons ets? On és en Jimmy?
El teu xòfer?
Descansant.
L'has matat?
No podries amb ell cos a cos.
El que tu diguis.
El deus haver enganyat.
Això he fet. Podem deixar de parlar d'ell?
- Però està bé? - Està bé.
No et crec.
Té una pistola al turmell. Segur que no l'hi has tret.
Espero que et foti un tret al cap.
Mare meva. Jo també.
Busco una dona. Li vas presentar en Philly Webb.
- Qui, la Zen? - Bingo.
La dona d'en Philly ha preguntat per ella.
Però eres tu, realment, oi?
Hòstia! Era de ma mare!
La Zen. Què en saps, d'ella?
He treballat amb ella uns quants cops.
És una combatent.
Era membre d'una guàrdia d'elit sud-americana.
- Una guàrdia d'elit? - Un escamot d'execució.
Gent perillosa. Li he dit que em deixi en pau.
Un moment. Li has trucat?
- Sí. - Quan?
Abans de sopar.
Li he dit que preguntaven per ella.
- Ara ho entenc. - El què?
Que ens segueixin.
- Com? - Que ens segueixen.
El totterreny negre, tres cotxes més enrere.
Els envia la Zen.
Un moment. Els envia ella?
Es pensa que l'estic traint?
Has de fer alguna cosa.
A mi no m'ho sembla.
Et diré on és, d'acord?
És en un edifici a mig construir a Jersey. Te'n donaré l'adreça.
Ai mare. Tant de bo en Jimmy fos aquí...
La cama!
Malparit.
Obre la porta.
Les claus.
L'edifici que està a mig construir. Com hi arribo?
Hola, Bosco.
Diuen que nevarà aviat.
Estic massa ocupat per parlar del temps.
Me'n vaig aquesta nit.
Aquesta nit?
Has portat els plànols?
Els puc tenir d'aquí a una hora.
Hi surten els detalls de l'operació?
Tots els detalls. Tot el que cal per fer la feina.
Minut a minut.
Potser no te n'adones, però estàs fent una cosa bona, Bosco.
Se me'n fot.
Vull la resta dels meus diners.
Perdona?
Teníem un pacte.
No et puc pagar fins que faci la feina.
Com sé que em pagaràs quan ja tinguis els plànols?
Bé...
Has de confiar.
És l'única via.
Per què hauria de confiar en tu?
Jo no ho faria.
- Hòstia. - I tu qui ets?
- Com has entrat? - Calla i seu.
No hi ha cap moble.
Seu a terra.
Tinc un problema al genoll...
Tanca la boca.
Et donaré una oportunitat.
On són els diners?
Me'ls he gastat.
Ara em mataràs, oi?
El contrari faria més mal que bé.
Un moment. Calmem-nos i parlem-ne, d'acord?
Verge santa!
Déu meu.
No saps el que has fet.
Sí que ho sé.
No tens ni idea del que has fet.
Vinga, va.
Dispara.
El necessitava viu, imbècil.
Tants esforços i diners per no res.
Per no res!
Ho he perdut tot.
Tots els diners?
Sí, tots els diners.
Malgastats, hòstia.
Has invertit els 400.000 $ per a una nova feina?
Era una feina important
fins que has matat l'únic contacte.
No!
Imbècil!
L'has tornat a matar?
Últim cop, t'ho juro.
Hòstia.
Quina era la feina important?
- Ara és igual. - Ho vull saber. Té.
Tot un cavaller. No ho vull!
Vull que nevi.
Hòstia.
Quina era la feina?
Un furgó blindat.
Quatre milions.
En Bosco tenia les rutes i els codis, però ja t'he dit...
Menteixes. Per què menteixes?
Molt bé.
Em mataràs igualment, oi?
El pla era robar el patrimoni d'un ric.
Quadres i relíquies que valen milions.
Per què te'n fots?
Tinc curiositat per saber per què em menteixes. Però no tanta.
Últim intent: quina és la feina?
Robarem un país sencer.
Com?
Fa quatre mesos, van descobrir una cosa a les costes del meu país.
Una troballa arqueològica de valor superior al nostre PIB.
Un tresor submergit, Parker.
El nom del vaixell naufragat és Dama d'Arintero.
Un galió espanyol del segle XV.
Mil milions de dòlars per al nostre país.
Pensa-hi.
La pobresa i la fam, resoltes.
El problema és el president.
Un malparit corrupte que es diu Ignacio de la Paz.
Alimentar la seva gent?
No.
Es quedarà amb el tresor.
Vol enviar el tresor als Estats Units en una "missió de bona voluntat"
per atreure l'atenció.
L'exhibirà a l'ONU perquè tothom el vegi.
Quan estigui a la vista de tothom,
farà que algú l'hi robi.
Així es podrà fer la víctima.
Es quedarà amb la seva part, marxarà i arruïnarà un país sencer.
Llevat que nosaltres el robem abans.
Aquesta és la feina, Parker.
Et preocupen els 400.000 $?
Estem parlant d'or, pedres precioses...
I què dir de la Dama mateixa.
Jo alimento la gent i tu et fas ric.
T'interessa?
Qui li farà el robatori?
Una banda d'aquí que es fa dir Outfit.
Mare meva, això és molta pasta.
Sí, ho serà. Deixa això.
Aquests ja estaven col·locats
i les peces més petites ja tenen compradors.
I la Dama?
- La noia nua? - Sí.
És el premi gros.
Venut per 500 milions a en Phineas Paul, ni més ni menys.
Aquest paio té massa pasta.
Mossega't la llengua i ves a cagar.
Anem bé de temps?
Hem tingut un petit imprevist,
però...
En Bosco...
No el trobem.
Però la seva part del pla està enllestida.
O sigui que no crec que suposi un gran problema.
En Bosco ha desaparegut i el teu pla és... no fer res?
Suposo que podria intentar...
Troba en Bosco.
Em fa gràcia. Sempre que vinc, m'insultes i em dius que foti el camp.
- Fot el camp. - Ja foto el camp.
Estimat P., he de confessar que no sé què hi fem, aquí.
Em costa d'entendre.
No es va menjar l'últim tros de pizza.
Va matar en Philly.
En soc conscient.
No l'havies de matar?
Ho faré, però no encara.
L'art d'embolicar la troca. M'ho conec bé.
Faig igual amb el dentista, però ell no em vol matar.
Que tu sàpigues.
- És ella? - Sí.
Home,
en "gallet fàcil" i el seu amic Grover.
Em dic Grofield. Gràcies.
M'agrada Grover.
Com?
No t'he preguntat què t'agrada. He dit que em dic Grofield.
Senyors,
el coronel Fabrizio Ortiz.
El meu cap.
O sigui que sou els criminals que ens volen ajudar.
No.
Vosaltres sou els principiants que em vau robar i ara l'heu cagat.
I tu ets l'assassí que ens ha matat tres homes.
No parla gaire bé dels teus homes, oi?
Has sentit a parlar del Dama d'Arintero?
Sí, un vaixell naufragat amb la panxa plena d'or,
d'un valor d'uns mil milions.
Potser més i tot.
L'Arintero no és un vaixell qualsevol.
Té una història de llegenda.
- A l'Espanya del segle XV... - Deixa-ho.
Res d'històries. Explica-li el pla.
Ho vull saber.
- Ha de saber la importància... - No.
Aquest tresor serà a Nova York demà. Suficient.
Ens hi apuntem.
Però volem el 30 %.
El 30?
Això són 300 milions.
I aquell?
Caram.
No fotis.
És de paper maixé.
He de reconèixer que m'agrada.
Seria un clauer ben maco.
Tenen muntat un taller de manualitats.
Com podeu veure,
estem fent una reproducció de la Dama.
Ja ho veig.
Per què?
Per reemplaçar l'original. Així podrem ocultar el robatori.
No és això en el que ens hem de centrar.
D'acord.
Potser m'he precipitat.
Digue'ns en què ens hem de centrar.
Bé, d'entrada,
el robatori és a l'ONU,
l'edifici més vigilat de tot el coi de planeta.
Calen mesos de preparació.
Però no ens cal robar-lo a l'ONU.
Això ja ho faran els lladres del president.
No sé si et segueixo.
Deixem-los fer la part difícil i els el robem a ells.
Ara ho veig.
Robem als lladres.
Exactomundo.
Es diu així?
Sí, molt bé.
He estat estudiant espanyol.
Ei, com va la cama?
- M'agrada el teu caminar. - Escolta.
Per si un cas et fas il·lusions,
de la Zen, me'n cuido jo.
No t'hi apropis.
Ho entenc. És un encant.
I la marca que té al cul sembla una rosa.
Mateo, no.
No vull que hi hagi secrets.
No em donis gat per llebre.
Torna-hi.
Molt bé.
El grup que és a Nova York ajudant el president a "robar el tresor"...
Qui són?
Són els Outfit, sí.
En Lozini. Lozini és la llebre.
- D'acord. - Sí.
- Alguna pregunta més? - No. Cap pregunta, gràcies.
Molt bé.
De fet, sí que tinc una breu pregunta.
- Dispara. - T'has begut l'enteniment?
Què fots? No ens podem enfrontar a en Lozini.
Vas fer un pacte.
Ni tan sols hauries de ser a Nova York.
Què?
BENVINGUTS A NOVA YORK
Soc home mort, sí.
Més mort que viu. Sí, senyor.
Tranquil. Anirà bé.
Serà un obrir i tancar d'ulls.
Ai mare. No és per res,
però la Zen et matarà a la primera oportunitat.
- I ho saps. - Ho sé.
Tranquil, ja em coneixes. Poso la mà al foc que anirà bé.
Exacte. Poses la mà al foc.
Quan m'ho paguen bé.
Quanta raó.
300 milions...
Són molts calés. Mare meva.
Ai mare.
Llavors, per on comencem?
- Hola. - Cap novetat?
Sí, he estat seguint un dels tinents, un paio força elegant.
Som-hi, va.
En Kincaid?
Sí, ha quedat amb uns pinxos.
I què fan?
No ho sé.
El seguiré, a veure on va.
Potser podem aconseguir aquells plànols.
Hem trobat algú altre: el nòvio.
Mentrestant, no perdis en Kincaid.
Molt bé.
Ha arribat el nòvio d'en Bosco.
He preguntat. És l'amo.
Viu a dalt.
Res més?
Té debilitat pels elefants.
Crec que hi hauria de parlar a soles.
Ja ens coneixem. No soc una amenaça.
Tard o d'hora hauràs de confiar en mi.
Això només funcionarà si...
T'he vist matar cinc persones per gust.
No confio en tu.
I no ho penso fer.
Torna'm a manipular
i et deixaré sagnant amb un tret a l'estómac.
No ho vaig fer per gust.
Me n'oblidava.
Lluites pel teu país o alguna imbecil·litat similar.
Mira, si vols que això funcioni,
vigila molt amb mi.
És allà. En Nick.
Què li penses dir?
Que en Bosco és mort i que volem els plànols.
No li pots dir que és mort.
I això per què?
Perdrà el cap. Era el seu nòvio.
Era en Bosco. Es recuperarà.
No l'hi diguis. Deixa'm...
No et manipulo,
però deixa'm arrencar a mi.
Preparo el terreny...
i fas el que hagis de fer.
Gràcies.
Hola.
Nick.
M'encanta el teu local.
Quina bona ubicació.
Ens coneixem?
Sí, soc la Lisa.
Escolta, en Bosco...
és mort.
Com?
Ho has intentat.
Te'n fots?
No tenim tot el dia. Escolta.
No.
No!
- No! - Cagondena.
No!
- No ploris. - Ho veus?
- Fantàstic. I ara, què? - Para.
- Però què has fet? - Calma't.
No! No!
Tranquil.
No ho entenc.
Què ha passat? El vaig veure ahir.
Doncs ja no el tornaràs a veure.
Les mans sobre la taula.
T'ho estàs empassant?
Té una pistola amagada.
Tenia uns documents nostres.
Uns plànols. On són? No són a casa seva.
Si eren importants,
deuen ser a dalt
amb el Sr. Blauet.
Qui coi és el Sr. Blauet?
El Sr. Blauet?
Vine.
Porteu-me'ls!
Merda. A veure...
Que siguin bones notícies.
Hola, P. Els homes d'en Kincaid han entrat a...
No ho sé. A una mena de club.
Amunt, va!
Cagondena. Sí...
Veig que ja n'estàs al cas.
Gràcies, Grofield.
De debò, gràcies per trucar.
Per fer-me arribar aquesta informació tan bona i útil.
He de penjar.
Caram. No cal que ho diguis així.
- Vinga! - Va, aneu cap allà.
Vinga.
Vine aquí.
Tu també, imbècil.
Quedeu-vos amb els diners.
Emporteu-vos...
Me la bufen els diners.
On és en Bosco?
A veure, tornem-hi.
No trobem en Bosco.
On és?
- Càgon l'ou. - Què passa?
No sé què he fet.
Crec que té un infart.
Ajuda'm a ajeure'l, va.
Cagondeu.
Collons.
Soc metgessa.
Puc ajudar.
Sisplau.
Deixeu espai.
D'acord?
Puc ajudar.
Zen!
Vinga! Hem de trobar el Sr. Blauet!
Zen, què coi fas?
Vinc de seguida. Ves!
Què collons passa?
No.
Sr. Blauet?
No pot ser.
El puto Sr. Blauet.
No és bon moment.
Ja ho pots ben dir.
La poli està arribant. Avortem missió.
- I en Kincaid és aquí. Que no et vegi. - Com? Un segon.
GESTIÓ D'ARXIUS ONU
Parker!
Parker.
Silenci.
Per poc.
I tant.
Hòstia!
Merda.
No, estic bé. Gràcies.
- Hola. - Hola.
T'ha vist en Kincaid? T'ha reconegut?
Me n'he ocupat.
Molt bé.
Perquè, si no, adeu a la feina.
L'amo del club ha mort.
Ho ha intentat, doctora.
I els plànols?
Sr. Blauet.
On?
Sr. Lozini.
Tot just s'ha adormit.
Bé, m'asseuré amb ell un minut.
Que no es desperti.
- Pobre, té sort d'estar viu. - Sí.
QUE ET POSIS BO
Au.
- Et mataré! - Prou.
Vinga, calma't. Et faràs mal.
Pensava que encara queia.
Què ha passat?
Hem anat
a buscar en Bosco.
Però...
no hem trobat en Bosco,
sinó en Parker.
Com?
Perquè...
és evident que és aquí.
Cagondena.
Hauria d'haver actuat només sentir el seu nom.
M'ha llençat per la finestra.
M'ha llençat per la puta finestra.
No t'ho perdis.
Un parell de rufians.
Ho intento, però no veig res.
Saps per què són perillosos?
Perquè saben que són criminals.
Per això.
Ens hem estovat. Això ha passat.
Ens ataquen
i, en comptes d'agafar un bat,
fem una reclamació a l'asseguradora.
Sr. Lozini, allà hi ha una mica de sopa.
- Me'n dona una mica? - Hem oblidat que som criminals.
Però ells, no.
I en Parker, tampoc.
BROOKLYN, NOVA YORK
LORIMER STREET, 747 REUNIÓ DE L'EQUIP D'EN PARKER
En Parker ja ve.
Vols prendre res?
Tens edat per beure? És broma.
Vols res?
- No, gràcies. - D'acord.
Brenda, allò és un Kandinski?
Aquell?
No, és de... d'una botiga de decoració.
Ei.
Stan, vols prendre res?
Tens edat per beure?
- És el que he dit. - Sí?
Just ara.
- Li has demanat el carnet? - No.
Sempre has d'anar més enllà.
- No volia... - Em pixo amb vosaltres.
Deuen ser ells.
Stan, m'ha dit en Parker que ets un as del volant.
Sí, abans feia curses de karts.
Deus atreure totes les gatetes.
No.
No em convenç.
Hola, Parker.
- Quina mala cara. - Hola.
Gràcies.
- Hola, Grofield. - Hola.
- Gràcies. - Passa.
Tu ets nou.
- Com va el teatre, Grofield? - Fantàstic.
Acabem de començar
una nova temporada de teatre experimental.
Se'n diu "obres sense públic".
Sense públic?
Sí.
Prefereixo no parlar-ne.
M'hi he trobat, com qui diu.
- I aquest? - L'Stan.
Stan, ell és en Grofield.
Stan.
Grofield.
És estrany.
- El què? - No sé què és.
Són els cabells, potser.
Sí que és estrany, sí.
Aquesta troballa representa el nostre llegat i el nostre futur.
DE LA PAZ PARLA A L'ONU
Va, comencem.
Avui és un gran dia per al meu poble.
Així és com els somnis es fan realitat.
Malparit mentider.
Ei, la catifa. Tu qui ets?
Qui és aquest?
Espera. Falten en Mateo i en Tomás.
- No venen. Els he descartat. - Perdona?
Prescindeixes dels meus homes?
No me'n fio.
Parla'n amb el teu cap.
- Ah, és el seu cap. - Això. Molt bé.
Pensava que ja ho feia.
- Us sembla bé? - Molt bé.
Endavant.
A veure.
El tresor és aquí, al soterrani de l'assemblea general.
D'aquí a 24 hores ja no hi serà.
Outfit se l'haurà endut.
Com ho faran amb tanta seguretat?
La línia 7 passa per sota.
Hi ha una estació abandonada.
Potser tenen algú infiltrat que l'ha portat fins allà.
En qualsevol cas, ens és igual com ho facin.
Quan l'hagin teletransportat a l'estació,
és el nostre torn.
Un moment. Tenen un teletransportador?
Em sembla una estupidesa només d'imaginar-m'ho.
No ho deies de debò.
Ara ho capto. Continua.
- No tornis a fer això. - Fet.
En fi, quan tinguin el botí,
entren en joc els plànols.
S'ho enduran en un tren de la brossa.
És un tren autònom. Es mou de nit i el van omplint a cada estació.
Però demà no.
Demà, se saltarà totes les parades fins a arribar a Flushing,
a un abocador controlat per Outfit.
Aquí entreu vosaltres.
Anireu a la torre de control de l'estació de Bryant Park.
Hi ha un canvi de torn a la una de la nit.
Tindrem els empleats habituals retinguts.
Quan sigueu dins, accelerareu la velocitat del tren.
Espera. Deixa'm que t'interrompi un segon.
Cap dels dos no és actor.
No vols aprofitar que tens un professional?
Coneixeu bé els personatges i la seva vida familiar?
- Grofield. - Us els heu preparat?
Tinc un paper per a tu. Seràs el tio que tanca la boca.
Ja saps què et toca.
Calma't.
Treu-ho tot.
- Merda! - Molt bé.
A veure...
Això és el manual del panell de control del metro.
Estudieu-vos-el.
Ah, segons el pla d'en Bosco,
Outfit hi té algú infiltrat.
Es diu Glasscock.
Qui et va parir.
Te'n fots o què?
Continua, company.
Ho fas de conya.
Quan el tren acceleri, només caldrà gestionar una cosa:
el sistema de frenada de les vies.
Activa els frens dels trens que van a certa velocitat.
L'objectiu són 110 km per hora.
A aquesta velocitat,
descarrila,
s'estavella aquí
i llisca fins a la pila de brossa.
Agafem les bosses, inclosa la més gran.
Tindrem un camió esperant. Stan, encarrega-te'n.
Cap problema.
Tenim deu minuts per carregar i marxar.
Suficient. Alguna pregunta?
Ens trobarem demà a les cinc.
Festa a casa nostra?
Voldria una habitació...
Sr. Willis, quina sorpresa.
Fes una pausa.
Quant de temps.
Tres anys, si no recordo malament.
Correcte. Està lliure la meva habitació?
La número 12.
Si no, la buidaré per vostè.
Estem de sort.
Bona tarda, Sr. Willis.
Xampany?
Què hi fas, aquí?
M'heu d'escriure en cas d'emergència.
Ho he deixat clar.
Tinc l'habitació del costat.
No et sap greu, oi?
Si t'hi quedes, no.
Bé...
Sí que tinc una emergència.
La vols sentir?
La cremallera no baixa.
Sí, ja m'ho pensava.
Ei.
PERÚ RECLAMA VAIXELL
Surt a la portada.
Saps llegir?
Només miro les fotos.
No coneixes la història, oi?
De la Dama d'Arintero.
Què...?
Hi havia una vegada...
Si que us agrada aquesta història.
...al segle XV...
T'encantarà. Posa't còmode.
Bona part d'Espanya havia estat conquerida,
fins que un cavaller misteriós de Lleó va entrar en batalla.
Ningú el coneixia,
fins que, durant la batalla de Toro,
un altre soldat va brandar una espasa
i li va seccionar l'armadura, deixant a la vista...
un pit femení.
Era transgènere.
No, no era transgènere.
Resulta que era una comtessa.
Va renunciar a tot: l'estatus, la riquesa, la feminitat...
Tot per lluitar com a home
per una causa superior a ella mateixa.
- La dama d'Arintero - Exacte.
D'aquí surt el nom del vaixell.
Per un error de vestuari.
- Sí. - Els pits penjant.
Aquestes històries em van marcar de petita.
Què et va marcar a tu, Parker?
Robar una cosa i que no m'enxampessin.
Així de simple.
- Com tu. - Ja.
Però no tothom és un rufià com tu.
Per a molta gent, com l'Ortiz, la clau és...
El tresor.
Deixa't estar d'històries de rebels.
Vol robar un coi de tresor.
Als que el van robar abans que ell.
Són rufians, com jo, però millors.
Però gràcies pel discurs.
Doncs ara en ve un altre.
Tu, jo, això...
Ha de funcionar.
No puc deixar que se t'arrugui el melic.
Ah, i has vingut a planxar-me'l?
Mateo, no!
Ell?
Com has pogut?
Mira qui s'ha despertat, Tomás.
El meu rival amorós.
Et sembla que té fred?
Sí que ho sembla.
Estic pensant que, amb aquest fred...
Hòstia.
...morirà congelat en... mitja hora?
Seria una llàstima,
perquè els d'Outfit arribaran d'aquí a una hora.
Què?
Això mateix.
Hem fet unes trucades.
- Et buscaven. - Els Outfit?
Estan venint?
De debò sou tan estúpids?
Us penseu que, si m'entregueu, us deixaran marxar?
Et volen a tu, no a nosaltres.
Ja saben què estic fent i voldran saber què feu vosaltres.
- Nosaltres no fem res. - Esclar, pallús.
Digue'ls-ho. Us torturaran per estar-ne segurs!
T'oblides d'un detall.
Nosaltres no hi serem.
A reveure.
Gaudeix del clima.
Arriben aviat.
No significa res.
Si ho tens tan clar,
comprova-ho.
Mateo...
Escolta'm.
L'heu cagat, però ho puc arreglar. Em sents?
Deslliga'm i enfrontem-nos-hi junts.
Què dius, pòtol?
Els conec. Sé com treballen.
- T'estem deixant morir. - Ja.
M'heu intentat matar, però està oblidat. Mira'm.
No barrejo ressentiment i negocis.
Ei!
S'acaba el temps.
T'he trobat.
El meu traïdor.
Traïdor?
¿Poses el nostre país en risc
perquè em prens per la teva nòvia?
Com ens has trobat?
Tenies el mòbil encès
després d'enviar-me aquells missatges ploriquejant.
Què li has fet?
Res, però crec que li dispararé a la tita.
Per diversió.
L'hem sentit cridar.
De què parles?
Pensava que éreu vosaltres.
Ajupe't!
Els d'Outfit.
Tenies raó.
M'has...
M'has salvat la vida.
De res.
Malparit.
Sí que ets tu.
- Mata'm, si vols. - D'acord.
Vinga.
TRUCADA ENTRANT LOZINI
Cagondena. Què punyetes passa?
T'he dit que em truquessis.
En Parker era allà?
Sí.
Hi era.
La mare del Tano.
Parker.
Quina sorpresa.
I els meus dos homes?
Deixa'm veure.
Sí, morts.
Escolta,
teníem un pacte, cabronàs.
Tu no entres a la meva ciutat i jo no et mato.
És tan difícil d'entendre?
Pots repetir la primera part?
T'hauria d'haver pelat fa tres anys.
Et vaig deixar viure
perquè vas matar el meu cap, cosa que em va anar molt bé.
Collonades.
Si vaig poder amb ell, podria amb tu.
Estaves cagat de por.
Por? De tu?
Mira,
jo dirigeixo l'Outfit, ninot.
Faig un senyal i la gent desapareix.
Tinc un puto exèrcit.
Menys dos, si no vaig errat.
Me la bufa, marrec.
A veure si el teu cervellet és capaç d'entendre això.
Ets un tarat solitari.
No pots acabar amb tota una organització.
És impossible.
Ningú m'ha de dir on puc anar i on no.
Molt bé, doncs.
Estaràs mort abans de l'alba.
Me n'oblidava.
La gran malifeta que planeges...
T'he passat pel davant.
Ja te'n pots oblidar. S'ha acabat.
El què?
El cop.
L'he avançat, arrogant de merda.
No serà demà,
sinó ara. Has perdut.
Però...
Merda.
Vinga.
Merda.
- Vinga. - Amb compte.
- Hem de marxar. - Amb compte.
Porta'm al cotxe, hòstia.
Hòstia.
Ai mareta meva.
- Digues. - El robatori és ara.
L'han avançat 24 hores.
M'agrada que em diguis cuqui.
- Dolentota. - Grofield.
Grofield, em sents?
Ai, coi. Parker.
Ei, Parker, com va?
El robatori és ara mateix!
Ens hem de moure. Hi sou tots?
Preparat? Tu pots. Obre la gargamella. Obre-la.
- Sí, estem... - Així!
Estem llestos. Fa estona. Tu estàs llest?
És l'hòstia.
- Tot és el mateix. - No és el mateix perquè no és demà.
Recordeu que el torn canvia a la una.
- Si no arribeu... - Calla o no arribarem! Va.
Afanya't, conillet. Va.
- A saltar. - Que lleig.
- A saltar! - Molt lleig.
Stan!
- Hola. - Ei!
El camió!
Sí, el camió. Sí.
- Ah, sí. - Estàs despert?
Sí? Te'n sortiràs?
Ho pots fer?
Mai he robat un camió sobri.
Coi, si que et fa pudor l'alè.
Espavila.
Espavila i deixa de beure a...
Malparit! Que no m'has vist?
Ho sento. La calefacció està al màxim.
No passa res.
M'escalfaré quan xoquem i es cremi el cotxe.
Abans t'agradava com conduïa.
- Merda! Cony. - Vinga.
Ho ha comprat a la secció infantil?
No veig el problema.
Si arribes així, segur que ens deixen entrar.
Ah, sí?
Ei!
Benvingut a Brooklyn.
Que burro. Hauria d'haver...
Fem tard per al canvi.
No et preocupis. Jo me n'ocupo.
- D'acord. - Merci.
Ei, obriu-nos.
Soc el supervisor Lewis.
Tenim un problema de seguretat.
De seguretat?
Sí, obre i t'ho expliquem.
No podem obrir, Sr...
- Lewis. Sí. - Lewis?
Cal una ordre per escrit.
Escolteu-me bé.
Teniu un paio aquí dins que es diu Glasscock.
En porta alguna de cap.
Ha canviat la ruta d'un tren de la brossa.
Si no em creieu, mireu el panell.
Què s'empatolla?
Jo què sé.
Ai mare.
Déu meu, Glasscock. Però què fas?
- Arma. - Té una arma.
Això no ho havia previst.
No, ja ho veig.
Com coi ho sabies?
- Tranquil. - Merda!
- Tot anirà bé. - Al fons.
Tothom al fons! Quedeu-vos al fons.
Mans enlaire.
Tu, mans enlaire! Va!
Cagondena!
Un gran pla, Ed.
Molt astut.
Què aporta això?
Ei!
- Ei! - Hòstia.
Surt del meu camió!
Ei... No!
La mare...
Joey, mira com me l'ha deixat.
Porta la clau.
Que surtis del...
No.
Imbècil.
No ho facis.
No. No...
No em somriguis.
Au va. Ei!
Només és un tren de la brossa.
Jo no volia els calés.
Me'ls van oferir i jo:
"A veure, m'anirien bé. Tinc factures..."
- Ben fet, supervisor Lewis! - Sí!
Sí!
Qui ha premut el botó? Tu?
Sí, he estat jo.
- Ben fet! - Gràcies, de debò.
- Fantàstic. - Gràcies.
Gràcies.
I ara, mans enlaire i poseu-vos contra la paret.
Assumim el control del tren de la brossa.
Ed, què fots?
Vinga, va.
Ja l'heu sentit: a la paret.
Això és un atracament o...?
Aquí dalt.
Que algú respongui.
On coi és tothom?
Ens matareu?
A veure, potser sí. No ho sé.
Per això és tan emocionant.
- Oi, rei? - Sí.
Sí... Ai, perdó.
Us hem silenciat, però ja ho tenim...
No, ho tenim fatal.
El panell no quadra.
Potser està del revés.
Del revés? Jo?
Ja, doncs l'últim cop vas confondre un sis amb un nou. Que consti.
El tren triga a accelerar.
- Ha de ser ara. - Hi estem posats.
Hi ha d'haver una línia a sota.
A sota del sis?
Pensava que això era Amèrica, no Europa.
Tens raó. Si vols...
El teclat de la dreta.
- Què? - Què?
El panell és nou de fa unes setmanes.
- És això. - En Bruno Mars diu el de la dreta.
- Molt bé. - Coi, Lou.
Per què els ajudes?
Pares divorciats. No suporto les baralles.
- Ja ho tenim. - Fins al final.
Som-hi.
Ja ho tenim. Està accelerant.
Som a 45 km/h.
55 km/h.
Deixa de dir km/h.
Accelereu.
Ha de doblar la velocitat al revolt.
65 km/h
Grofield, digue'm que ets a lloc.
Hola.
Sí, acabo d'aparcar.
Grofield?
Grofield, ets a lloc?
Ei.
Com va, company? Tot bé?
Ja arriba el tren. Ja l'hauries de veure.
Merda.
No!
Hòstia puta!
A la merda!
Cagondena!
Va, hòstia!
Parker, 80.
85.
És molt just.
Nosaltres ja arribem. Grofield, tot bé?
Vinga, va!
Sí!
Parker, el tren no ha parat.
Ho ha aconseguit.
Som a 95.
És l'hora de la veritat.
105 km/h
Nois, i el tren?
Res, hem fallat.
No anava prou ràpid.
Què fem? L'aturem?
No.
Segueix accelerant.
Ara ve un altre revolt.
Sí, ja el veig.
Al 23 amb Court.
Un gir de 90 graus.
Ho heu sentit? El 23 amb Court. Som-hi.
Ed, hi ha sistema de frenada?
Ho estic mirant.
És davant de l'oficina de correus,
just abans del revolt.
Hi ha una drecera. Crec que arribo.
No.
No! Ei!
És aquí on l'havia deixat. Que ruc.
Vaig de camí, nois.
És Court amb...
Ei, què fots?
A veure, on és això?
Vejam on és la palanca.
Merda.
Què ha estat això?
Crec que he atropellat en Grofield.
Com? Stan, torna-hi.
Stan, em sents?
Mare meva. I ara què?
La velocitat sembla correcta ara,
però ens estem apropant a l'estació.
Grofield, què està passant?
Grofield, on ets?
És ara o mai.
Sí! Sí!
No.
No és com ho vam planejar. És massa alt.
Merda. Tira enrere!
- Hòstia. - Som-hi.
Psicòpata dels pebrots. Respira.
Vinga, per aquí. Va.
On coi és l'Stan?
Borratxo com una sopa.
Llest?
No fotis.
En Lozini l'ha tret abans d'hora.
A l'estació fantasma.
El tren anava buit.
No.
No pot ser.
¿Per què arrencar els trens
o omplir-los de pedres?
Merda.
Per poder caçar en Parker.
És una trampa.
Merda.
Ens n'hem d'anar. Aparta't!
- Hòstia. - Molt bé.
Té, malparit!
Vols jugar?
Llenceu les armes.
Zen, ajupe't!
Grover, corre!
Això no tira!
La poli.
Caram.
Ei, soc jo.
Anem, va.
Coi.
- Molt maco, el camió, Stan. - Vinga.
Va, treu-nos d'aquí!
Entra al cotxe, cony!
Entra. Vinga, respira.
Darrere meu veuen les restes del tren de la brossa de la línia set,
que ha descarrilat poc després de la una de la matinada.
Ei, nois.
Mireu això.
Se suposa que sou vosaltres?
Apaga això, Stan.
I apuja't els pantalons, tio.
Sí, perdó.
Ei, ja marxes?
No em perdo cap festa.
A més, he de portar males notícies a gent que ni coneixes ni t'importa.
Escolta.
No robava per diversió.
Perdona?
A l'hotel.
Parlàvem de com em vaig fer lladre.
Hi ha un motiu.
No, gràcies.
Vaig escoltar la teva història. Escolta la meva.
És bona.
Tenia vuit anys.
L'única cosa que havia robat era una ampolla de bourbon.
A uns abusananos, més grans que jo.
Treballaven per a un camell que es deia Maury.
Un borratxo malparit.
Aquells nois li feien les entregues.
En fi, un dia,
jugava a bàsquet amb amics i apareixen aquests tios.
El més gran de tots, en Cal, ens diu que fotem el camp
i deixa el meu amic inconscient d'un cop.
Aquell estiu anava curt de tot,
però tenia el bàsquet i m'ho van prendre.
No m'ho diguis:
els vas matar.
Amb vuit anys?
No.
Però vaig esperar
i vaig observar.
Cada divendres, el tal Cal
li robava la bici a una amiga meva per anar a veure en Maury.
I ella plorava.
Decideixo fer-hi alguna cosa.
Què?
Consolar-la?
No, li destrosso la bici.
- Així, aquell malparit es queda... - Sense bici.
Arriba tard i en Maury l'apallissa.
Li trenca el braç.
Pensava que parlàvem de robar.
Sí.
Recordes el bourbon?
Vaig deixar l'ampolla al cotxe d'aquell borratxo malparit.
Així, mentre en Cal era a terra amb el colze trencat...
Tu jugaves a bàsquet.
Durant tot l'estiu.
Tenia vuit anys i ja sabia el que em feia.
I ara també.
Per què no deixes la bossa?
Encara no hem acabat.
Tinc una idea.
Una idea?
No trobes que fas una mica tard?
Estàs disgustat.
En tens tot el dret. Parla obertament.
No tinc res a dir.
Però potser l'Stan es pregunta per què porta una bala amb el teu nom.
O potser vol saber per què vas ocultar
que Outfit sabia que eres aquí.
Són coses que passen...
- Calla, Stan. - D'acord.
M'ho vas dir.
T'havies desfet d'en Kincaid al club.
Te'n recordes? "Me n'he ocupat", vas dir. Literalment.
Ha sobreviscut.
Deu ser això.
No em vull posar perepunyetes, però...
A la merda l'arbre.
...la teva cagada ens ha costat una pasta.
Quina idea, Parker?
Sobre el pas següent.
Aquest paio...
- Ets graciós. - Quin pas?
No hi ha cap pas següent. S'ha acabat.
Hem perdut. Ens han guanyat.
A tu t'han guanyat.
No és el teu estil.
Tu vas a cop segur.
Te'n recordes?
Hi tens la poli involucrada, per no parlar d'en Lozini.
A cop segur no és això.
Tens raó. És absurd.
Però continuaré igualment.
D'acord.
Digue'ns com.
Sabem que Outfit ja té compradors.
I que l'or i les joies ja estan escampats.
Tot això ja ho sabem.
Es poden repartir el tresor,
però no el mascaró:
la Dama d'Arintero.
Perdria tot el seu valor.
És com qualsevol altra obra d'art.
Ha d'estar intacta, perfecta.
I el seu valor deu ser la meitat del total:
400 o 500 milions.
Només l'hem de trobar.
Molt bé, d'acord, però...
hem de saber el nom del comprador.
Algú coneix l'afortunat multimilionari?
En realitat, no.
Però sé a qui preguntar.
A qui?
Al paio que ens ho ha esguerrat tot no morint:
en Kincaid.
Sí.
Vaporitza'm.
Sr. Kincaid?
- En passa alguna. - Què vols dir?
La gent del carrer està mirant cap amunt.
Vull dir fixament.
Ja veig que heu anat de compres!
I que esteu fent vídeos i fotos.
A veure si me'n feu una quan salti!
Putos Knicks!
He tingut fe
i he apostat amb el cor.
Digues.
La recepció.
Hi ha un imbècil al terrat que vol saltar.
Espavila, Terry!
Puja a veure què passa!
No tinc casa!
Ni dona!
Ho he donat tot.
Ho he... ai, merda.
Ho he perdut tot.
- Company. - No te m'apropis.
Tranquil. Només vull saber qui ets.
Salta, si vols.
A veure si caus sobre un poli.
Ben fet, Randall. Preparat?
- Un minut, que surto del personatge. - Expulsa'l.
Et posarem això.
Vinga.
Va, desfem-nos-en.
Bon Nadal, Parker.
Bon Nadal, Grofield.
Ja ho sents.
Sí.
- Policia. Obri la porta. - De què es tracta?
Algú s'ha llançat daltabaix.
Volem fer-li unes preguntes.
- Disculpi les molèsties. - Tranquil. Giri's.
Vinga, anem al dormitori.
- Obre la porta. - Ei!
Obre la porta.
Molt bé.
Au va, tio. A veure.
No et farem mal. Bé...
Potser sí, però no volem. No ens hi obliguis.
Tu, cap allà. Va.
Sisplau, Parker.
T'ho prego. A tu i al senyor...
Vull saber qui ha comprat la Dama d'Arintero.
Estic a punt de tancar un negoci de criptomonedes. Et donaré...
El comprador, Kincaid. Qui és?
- T'ho diré, però no ho facis. - El què?
Llançar-me daltabaix.
Per què ho hauria de fer?
Ja ho vas fer! Per la finestra.
- Estic fet pols. - Calma't.
T'ho prometo: no et llançaré.
Segur que ho faràs.
No, t'ho prometo.
No et crec. Ni una paraula.
Que no. T'ho prometo.
On és en Terry? Què li has fet?
- En Terry? - Perdem el temps.
El tio que hem llançat daltabaix.
- L'heu...? - Vull dir... Merda.
- Ei! - L'has feta bona.
Tio, va.
Merda. Això no va enlloc.
- Per què parles? - No ho sé.
Li he dit la veritat i prou.
Ei, tu.
Tu no deus saber qui és el comprador de la punyetera Dama, oi?
Sí, esclar.
Què?
Aquests idiotes no parlen de res més.
És aquell ric de merda.
Un ric de merda? Hauràs de concretar.
Com es deia?
Phineas Paul. Aquest.
- Li vendran la Dama a ell. - Coi.
- Bufar i fer ampolles. - Gràcies, de debò.
De res.
Serà difícil trobar-lo.
Proveu al restaurant Valentino's.
Acaba de publicar la foto d'un filet.
Quina bona pinta.
- Tu sí que ens has ajudat. - Va.
- Perdona per haver-te encanonat. Gràcies. - De res.
Caram.
Coneixes l'expressió "reinventar la roda"?
Els meus enginyers ho veuen possible.
T'ho dic de debò, Mark.
No m'escoltes.
Pensa-hi:
si fos possible registrar la roda...
Què tal el filet?
Bé.
Ens...?
La Dama d'Arintero. La vull.
I tu ets...?
Impacient.
On és?
Déu del cel.
Un tipus dur.
És que no saps amb qui collons estàs parlant?
No m'estàs responent.
Ni ho faré, pallús.
Soc una de les persones més importants del planeta.
No som en un carreró infestat de rates.
Això et queda gran.
Som gent d'un altre nivell.
Guarda-la. No la faràs servir.
Verge santa!
Has matat en Mark Cuban.
No sé qui és.
- Som-hi. - D'acord.
Va.
- Càmeres? - Està resolt.
- Va, tira. - D'acord.
Hola, ricàs.
Dels més importants del planeta.
Escolta'm.
En podem parlar?
Us heu equivocat d'home. Em sentiu?
Seu aquí.
Molt bé.
Us esteu equivocant.
Voleu en Lozini i en De la Paz.
Ells em vendran la Dama d'Arintero.
De què coneixes en De La Paz?
Per en Justin Bieber.
- Justin Bieber? - Sí.
Molt bonic. I la Dama?
No la tinc. Encara no.
No ens serveixes.
- Li dispararà? - Això sembla.
Tranquil, a la panxa. Res greu.
- A la panxa? Ah. - Sí.
Espereu. Sé on la tenen guardada.
En una cambra cuirassada d'Outfit, a Green Brook.
Si teniu un mapa... Però...
Genial, ara hem de mirar un mapa. Què t'empatolles?
- A la merda, tu i el mapa! - Grofield, calma't.
Has dit "però". Però què?
M'ha agradat.
No us la podreu endur.
Encara que rebenteu la porta de la cambra,
la Dama està protegida per una gàbia.
Les fabrica la meva empresa.
Aliatge de tungstè. Es triguen dies a tallar-lo.
Creieu-me. Ningú, ni jo, hi pot entrar fins que s'obri el pany.
I quan s'obrirà?
Demà a les vuit del matí.
Cambres Cuirassades Green Brook?
Quina ironia. Tenen lloc web.
En quina cambra està?
La número 1.
Però ja us ho he dit:
fins i tot destrossant-la, no podreu accedir a la gàbia.
Creieu-me. És impenetrable.
- No serà un problema. - Serà un problema?
- No ho serà. - Que no?
- Que no. - Ah, genial.
PEPE'S ATTREZZO
O sigui que em segrestareu.
No. Bé, sí.
Vull dir... Ja t'hem segrestat.
Ara només et retenim.
Et "segrestenim".
- Hi ha accés limitat. - Sí.
No podem filar prim. Què en penseu?
Que és una bogeria.
Hi haurà neu per tot arreu. I pesa massa per a les motos.
I si portem vuit rens?
Nou si comptem en Rodolf.
Però ens descobririen.
Tinc la solució.
Et sona en Mike Carlo?
Sí, conductor. Bon tirador.
També dissenya cotxes de curses.
Són una passada.
El vaig veure fa poc.
Aquest cabró tenia això al garatge.
Què coi és això?
Sí, truca-li.
Li pots trucar?
I li dic a la més baixeta:
"La teva amiga sembla una girafa."
I la tia s'emprenya.
Sap greu.
Ei.
Stan, i el passamuntanyes?
- No podíem parlar. - No tinc temps per això.
És un paio molt interessant.
La cama em fa un mal que flipes.
Vaig a buscar més pastilles?
GREEN BROOK CAMBRES CUIRASSADES
NOMÉS PERSONAL AUTORITZAT
Mira, un altre.
Quines idees té la gent.
És de nit.
Ves-te'n a casa.
Déu meu!
Hòstia!
Crec que està bé. No l'ha tocat.
- N'estic segur. - Sí.
Ha petat la càmera.
Comprovem si algú ha pres mal.
- Sí. - Sí.
El coll!
L'esquena!
Mare meva.
Ei, company.
Company, estàs bé?
Una bossa de gel
m'aniria bé.
Tot bé.
Encara res.
Has oblidat el codi?
Mans enlaire, gira't. Vinga, tira.
- Anem tard. - Sí.
Phineas...
On vas, nano?
Phineas!
No té cap misteri.
És ciència.
És whisky i pastilles braç a braç.
Com tu i jo.
Tinc millor la cama.
Ei!
Ei! Ei!
Para! Para!
- Tu no ets el ric de merda? - Sí. Em deixes el teu mòbil?
I tu, la teva cartera?
Reina, és una emergència.
De debò que el necessito. Sisplau.
Gràcies.
Ara et dic on m'has de deixar.
Què?
Phineas, no. No, ja me n'ocupo jo.
Torna-te'n a casa.
Hi enviaré algú.
Sí.
Merda. Posa'm amb algú de Green Brook.
Truca, va.
Què passa?
La Dama d'Arintero.
Ens hem d'assegurar que està bé.
És a la cambra. És impenetrable.
Ja ho sé.
Ni tan sols nosaltres hi podem entrar.
No responen.
Ho sabia. Hòstia, ho sabia!
Maco.
Una guardiola.
Queda poc. Vinga, va.
És nou?
Ets nou? Accelera!
Estigui tranquil. Ningú s'emportarà la Dama.
- És impossible. - Ja.
Estem parlant d'en Parker.
Meva.
- Correcte. - Correcte.
Merda.
Teniu companyia. Sortiu.
Esperi, senyor. Esperi.
Han obert la gàbia.
Cagondena!
Però com?
Com?
Què coi passa?
Què collons passa?
Els cotxes. Porteu els cotxes, hòstia!
Porteu els putos cotxes.
Sí!
Impenetrable. Au va!
Zen, em sents?
Sí, soc el teu àngel de la guarda.
Per cert,
no se suposa que ens havíem avançat?
- Per què? - Veig llums de cotxe.
Davant vostre.
Davant? Merda.
Fill de puta!
- Què ha passat? - Merda!
- No facis girs bruscos. - D'acord.
Espera, espera!
Estàs bé?
Merda.
- Ei! - Aparta't!
Tu, fill de ta mare!
Collons!
Ei!
Hòstia!
Merda!
Adeu-siau.
A prendre pel cul!
Merda!
Merda! Merda!
Digui?
Tenim la Dama.
Farem l'operació ara mateix.
Com? En plena nit?
- La gàbia no s'obre fins... - Les vuit.
Ja ho sé. Però sap què?
Està oberta.
És impossible.
- En Parker ho ha fet possible. - En Parker?
Escolta... No estic llest.
No estàs llest?
Et demano disculpes.
Com ho tens el dimarts... A cagar!
Massa tard. Ja són a la porta.
Imbècil.
Què?
En Lozini sap que la venda d'accions és al matí.
No tindré els diners fins a les 7:30.
Doncs els esperem a les 7:31.
Benvinguda, estimada.
Per fi sols.
Merda, merda.
PEPE'S ATTREZZO
Fill de la gran puta!
Hola, presidente. S'ha llevat d'hora.
Ets home mort, cabron.
Com? No et segueixo, amigo.
És una broma?
A tu et fa gràcia?
Potser et sembla graciós vendre la Dama dos cops.
Enganyar-me amb una falsificació i riure-te'n.
Para el carro. De quina falsificació parles?
Ara deixaré de parlar.
No vull malgastar l'alè en un home mort.
No, espera! No he estat jo!
Ha estat en Parker. Segur.
Les deu haver canviat...
Ens en tornem a Green Brook.
A Green Brook? Per què?
Perquè allà hi ha la Dama d'Arintero.
No ha sortit de la cambra.
Stan, estic orgullós de tu.
De debò. Crec que podria ser actor.
En Phineas
s'ha empassat que estava borratxo.
- Estava entregat. - Calla, cony.
- Tu ho has dit: em calia un relat. - He de penjar. Adeu.
Cinta.
Molt bé.
- Vols fer els honors? - Sí.
Bon Nadal.
Que porti el camió al moll de càrrega.
D'acord.
Stan.
On coi s'ha ficat?
Ei.
No, no.
Merda.
Vinga, la pipa. Va.
Tranquil.
És increïble.
Milions de dòlars invertits en seguretat
i només et cal una plantilla i una llauna de pintura.
És el que has fet, oi?
Has repintat els números d'esquerra a dreta
perquè la cambra 1 passi a ser la 3.
I has destrossat la porta de la cambra buida.
I, després d'una persecució molt convincent,
deixes que m'emporti la Dama
perquè pensi que he guanyat.
Adeu-siau. A prendre pel cul!
Merda! Merda! Cagondena.
Necessito saber-ho.
Com sabies que la portaria a en Phineas?
No ho sabia.
Però sabia que portar-la aquí ja no era segur.
Que llest.
Al final, però, no ha funcionat, oi?
Pel temporitzador.
A les vuit era massa just. A les set, encara.
Ara ja no hi seria.
És culpa de l'hora.
Així són les coses.
De tant en tant, perds.
I tant.
De tant en tant.
A veure, va.
Què has volgut dir amb això?
Outfit està escurat, oi?
Fa temps que us vigilo,
fent feines a llocs controlats per Outfit.
L'última, a l'hipòdrom.
A Meadowview Downs.
I sempre per menys diners del que m'esperava.
Em va fer pensar que no us anava bé.
L'economia no rutlla
i sou un negoci, després de tot.
Quan vau acceptar treballar per a en De la Paz,
vaig saber que, sense la Dama, Outfit entrava en bancarrota.
No serà teva.
Mira-la bé.
Verge santa.
T'has tornat boig.
Això és tot?
Millor.
Hòstia, has disparat a la porta!
- Em podries haver tocat. - He apuntat alt.
- Com? - He apuntat alt.
T'hem vist assegut.
- Sí. - Estic dret ara mateix. Ho veus?
Vols una galeta? Vinga, va.
Hòstia! Què passa ara?
Va, va!
Ho sents? Són els meus matant els teus. Els puc dir...
De fet, és la guàrdia d'en De la Paz.
Coneixes la Zen?
Abans era un d'ells.
M'ha dit que series aquí aquest matí.
Què has fet?
Pensa bé el que fas, Parker.
Podem arribar a un acord.
Ja teníem un pacte.
No cal que això acabi així.
I tant que sí.
500 milions de dòlars.
Podríem haver arribat a un acord.
No es tractava d'això, oi?
Vas dir que era impossible acabar amb una organització sencera.
Ho acabo de fer.
Cagondena.
Per què?
Ningú m'ha de dir on puc anar i on no.
Bona punteria.
Està bé la Dama?
Surts?
Sí, surto.
- Sort. - He de marxar.
Tindrem més feines.
- Sí. - Sí.
Merda.
Per poc me n'oblido.
Què?
El que queda de la Dama.
Què?
Amb això cobrireu les despeses.
Jo ja tinc la meva part. Això és vostre.
- Déu meu! - Què?
Si ho arribo a saber, trec el cafè bo.
Això és soluble.
Reparteix-ho, sí?
Sí, aquí hi ha uns dos milions.
Escriu-me.
Espera! No te'n pots anar com si res després d'això.
- Gràcies, Parker. Ets el millor. - Moltes gràcies.
Un per a tu, un per a tu...
No, no.
Què hi fa, aquí?
La tens reservada?
No, la pista és tota vostra.
Que bé!
...monopolitzada per un àudio incriminatori recent,
una sorprenent gravació, filtrada als mitjans per una font anònima,
on el multimilionari Phineas Paul
es relaciona a si mateix amb el dictador Ignacio de la Paz
i amb el robatori a l'ONU.
MILIONARI ACUSAT
Us esteu equivocant.
Voleu en Lozini i en De la Paz.
Ells em vendran la Dama d'Arintero.
La posterior batuda en un magatzem del Sr. Lozini
va permetre recuperar milions en relíquies robades.
Ja van de camí cap a casa.
RECUPEREN PART DE TRESOR
És cosa teva, oi?
Gràcies.
He parlat amb l'Ortiz.
L'han nomenat president en funcions.
Han fet fora en De la Paz.
Per fi tenim un líder que vol donar menjar al poble.
No m'ho puc creure.
L'hauries de visitar.
El meu país.
T'encantaria.
Ho pots fer tot amb diners.
Només hauries de robar la meitat que ara.
Podríem comprar una casa,
tenir un gos...
No puc tornar amb tu.
Per què no?
No soc prou bona bandida?
Ets genial.
Hi tens la mà trencada.
I doncs, què passa?
El problema no és aquesta última feina.
Sinó l'anterior.
A l'hipòdrom,
la cosa no va acabar bé.
Ara no et segueixo.
Vas matar tot l'equip.
I el meu amic Philly.
Li vas disparar mentre era a terra.
Si deixo passar una cosa així...
Bé, ja t'ho vaig dir: faria més mal que bé.
Per què no t'allunyes del llit?
Sé que hi ha una pistola sota el matalàs.
D'acord.
Així, doncs...
Res de gossos?
Em fa gràcia.
Quan et vaig conèixer,
ho reconec,
vaig fingir que m'agradaves.
Havia de fer que això anés bé.
Llavors, va passar una cosa estranya
per si sola.
Al cap de poc, em vaig adonar
que ja no estava fingint.
Però jo sí.
NO MOLESTEU
ÚLTIMA HORA
ORTIZ SUBSTITUIRÀ DE LA PAZ COM A PRESIDENT
No la decebis, malparit.
Això és més que una setena part.
Molt més.
És el que n'he tret.
Estava convençuda que no et tornaria a veure.
He estat injusta.
No passa res. No em coneixes gaire.
I la noia?
La Zen?
Allò també ho he complert.
Espero que et faci algun servei.
Tres, dos, un!
BON ANY NOU
Què faràs amb la teva part?
Crec que tornaré a casa, ampliaré el teatre...
Potser provo amb els titelles. Ja saps, marionetes.
Ara sí que omplireu.
Ets un hater.
Hola!
- Bon any nou. - Com estàs, tio?
Sí!
Almenys, jo tinc una passió.
Sí, espantar el públic i robar per salvar el teatre.
Potser el que t'agrada és robar.
Només amb tu, amic meu.
Mira on som, tio!
És la nit de Cap d'Any, P.
Hem recuperat Nova York, tal com volies.
No et fa feliç?
Sí, és genial.
Amb tot el que hem passat?
- "Sí, és genial. Està bé." - No m'agrada gaire Nova York.
Què?
Estàs fatal, tio.
EN CARTELL LA DAMA D'ARINTERO
Jo estic fatal? Ets tu qui compra titelles.
Quanta raó.
FI
Fi, malparits.
Subtítols: Victor Monreal
Supervisor creatiu Guillermo Parra