Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ABANS DE LA GUERRA…
T'has quedat en blanc?
No.
Ja estic.
El professor ha dit que l'Einstein va estar tres dies per acabar el test. Tres
-dies! -I després li van robar el cervell.
Això em fa avergonyir.
-No pots anar a la uni abans que jo. -No, l'Einstein va fer aquest test, va
arribar a ser l'Einstein… i li van robar el cervell.
Chris, això és igual. Acabes d'arrasar, en el test.
Això no vol dir que hagi de venir aquí…
Mira per on vas, noi.
Et deus creure molt graciós.
Un robot a la samarreta?
No, és un dibuix animat. És un delicte, ara?
Fes costat a la humanitat, fill! La guerra s'acosta!
Ja està. Ho sento!
No sé com hi sobreviuràs, a la universitat.
No venint-hi.
Per què ho dius, això?
Mira, el pare i la mare s'haurien emprenyat
si no hagués fet la prova. Per això l'he fet i…
i volia veure com m'aniria.
Però… no ho sé.
Sempre ho tens tot clar.
No estic a punt.
Escolta,
el teu cervell és la cosa que més ràbia em fa a la vida.
També és la més al·lucinant. No el pots amagar a la teva habitació.
El professor ha dit que mai havia vist uns resultats com els teus.
Podries canviar el món.
És, és que jo… preferiria estudiar a prop teu.
Oh…
Sí, perquè em compris pizza i em facis la bugada.
Tant se val si ets al final del passadís o a la Lluna, sempre estarem connectats.
De fet, això és teòricament possible.
Segons la física quàntica,
les partícules poden seguir vinculades després d'haver estat en contacte. I,
si tot existeix en un estat d'electricitat, aleshores…
és possible que la nostra consciència transcendeixi els límits físics.
Genial.
Així les meves partícules visitaran les teves.
A la residència.
"Recorda-ho sempre, en Kid Cosmo és amic teu".
Aquí no ho facis això.
Ep, com anem? És 15 de maig i això són les
Notícies de l'MTV. No pot ser!
Han cancel·lat la sèrie d'en Kid Cosmo,
l'entranyable amic robot dels dibuixos animats matinals dels dissabtes.
Problemes a la Lluna.
Sembla que en Cosmo és l'última víctima de l'onada antirobòtica que recorre el país.
Recorda això, en Kid Cosmo és amic teu.
Aquesta nit, a "Accés il·limitat amb MADELINE",
parlem amb el visionari i molt ben plantat fundador de "Senter
Technologies."
Per entendre la història de l'Ethan Skate… abans cal tenir present la història…
de l'evolució robòtica.
Vostè presumeix de no haver tingut mai robots, oi?
No me'n fio. No són com nosaltres. Com és possible…
que entenguin el que més ens convé?
Els robots,
desenvolupats per Walt Disney per promocionar
la inauguració del seu parc temàtic l'any mil nou-cents
cinquanta-cinc, es van acabar produint en massa.
Aviat es van convertir en el pilar de la mà d'obra mundial.
S'ocupaven de totes les feines que els éssers humans no volien fer.
Mai s'havien queixat d'haver de treballar les vint-i-quatre hores del dia,
però va arribar el moment que, cansats de la vida que
els havíem assignat, van exigir tenir vida pròpia.
Avui el moviment pro-drets dels robots ha cobrat força amb la marxa de milers
de robots a Saint Louis per assistir a l'abrandat discurs del que va ser
robot publicitari de "Planters", el Senyor Cacauet.
Ens van crear per pensar, però ara no volen que ho fem.
Ens van crear per treballar, però mai pel nostre profit.
Ells no decidiran… el nostre destí… Lluitarem per tenir-hi dret.
Drets robòtics! Drets robòtics!
Si se m'espatlla la torradora, en compro una de nova. Què passa si…? Què…?
Però això és un assassinat. Sent el que diu? Un assassinat.
-No, tenen un botó per encendre i apagar. -Deixi'm acabar. Tenim el-… ens
mereixem el dret a la llibertat. Mereixem ser lliures de servituds.
Es mereixen el dret a treballar per mi… quan els endollo. I quan no funcionen, els
-llenço… a les escombraries. -Però… no!
Avui,
un bot publicitari rebel ha vandalitzat el monument d'Iwo Jima com a resposta
a l'ordre del president perquè tots els robots tornin a la feina.
La Coalició per a la Igualtat Robòtica ha organitzat violents actes de protesta
a cinc ciutats nord-americanes.
Aquests actes exigeixen una resposta ferma.
A partir d'avui,
entrem en guerra amb la població robòtica i qualsevol ciutadà que doni refugi a
un robot serà acusat de traïció.
-Va, va, va! -Déu meu, té una barbacoa!
-És a la teulada! -Ens ataca! Retirada!
No mengen, no dormen, no parpellegen.
Jo parpellejo.
Durant dos anys, la humanitat els va combatre.
I durant dos anys,va fracassar.
Fins que hi va intervenir l'Ethan Skate.
La humanitat havia de fer un salt endavant.
Jo només vaig vaig mostrar el camí.
Va anomenar el seu gran avenç "el Neuroprojector";
un dispositiu que connectava la ment humana a drons de cos mecanitzat.
Evidentment, no tinc res en contra de la tecnologia,
sempre que… l'ésser humà… en tingui… el control.
Per fi els humans podien combatre els robots amb armes robotitzades.
I en qüestió de setmanes, la guerra es va acabar.
El Senyor Cacauet ha firmat avui la rendició
amb el president Clinton i el director general de
Sentre, Ethan Skate, a la Casa Blanca. I a Detroit, en Kid Rock Cabo San lucas,
en Sammy Hagar ha organitzat una festa per celebrar la derrota de la Coalició per
a la Igualtat Robòtica.
Els drons han capturat i engarjolat a més de sis mil robots a la Zona d'Exclusió
de Sentre, un immens complex,
de més de dos-cents cinquanta mil quilòmetres
quadrats, situat al desert, al sud-oest dels Estats Units.
En directe des del "Sentre Store",
on d'aquí a pocs minuts hi haurà el llançament
del nou Neuroprojector comercial de Sentre.
La tecnologia que va guanyar la guerra canviarà ara el nostre estil de vida.
La xarxa del Neuroprojector permet que la nostra ment sigui a dos llocs alhora.
Feina i oci al mateix temps.
Escapisme per les masses.
Jo preferiria anomenar-ho llibertat.
Ara pots formar part de la xarxa Sentre; ja disponible arreu del món.
DESPRÉS DE LA GUERRA…
Tic-tac! Tic-tac!
Bon dia, dormilega.
-No saps trucar? -A casa meva no truco mai.
Què fas?
Anar a classe.
Hauries de fer activitats extraescolars. Els serveis socials pels menors paguen un
-extra per… l'enriquiment de l'estudiant. -Però jo ja em sento prou enriquida, Ted.
Això no és opcional, nena. A casa d'en Ted, les normes d'en Ted.
Les normes d'en Ted.
-Ah, sí. Riu-te, de mi. Molt llesta. -Si tan important és per en Ted,
per què no m'ho diu ell mateix?
Perquè el meu lòbul frontal és a Las Vegas amb la… Cindy Crawford!
I això no m'ho penso perdre per tu.
Em fas molt fàstic.
L'atletisme són dos-cents bitllets més. Corres gaire ràpid?
Treu-me el monitor del turmell i ho veurem.
Això no passarà.
Ja ho he fet abans.
Tant me fa de quantes cases d'acollida t'hagis escapat. Quan entres a Fort Ted,
ja no en tornes a sortir. T'ha quedat prou clar, això?
-Ah, una banda. Toques algun instrument? -No ho sé. I tu?
Que és una Gibson "Les Paul" del 57" Saps el que em va costar trobar-la?
No te la vas trobar. Tota aquesta merda ha sortit dels saquetjos de la Zona
d'Exclusió.
I què?
-Això és robar. És mercat negre. -Els robots no ho fan servir. A més,
agafar coses que no vol ningú no és robar. És… és una mena de… llei.
I tu ets una mena de imbècil.
Vinga, Neuroprojectors connectats. Quedem al mòdul tres "C".
La Llei d'Internament de Robots de Postguerra.
Eh.
Ens hem de posar el projector.
Ho sento, tinc un trastorn i només puc viure a la realitat.
És un rotllo, però tu no te n'estiguis.
Veig que ets nova, Michelle,
però els Neuroprojectors són obligatoris a partir del novè curs.
Un mal dia?
Si només fos avui, el mal dia.
Doncs potser hauria de tenir una xerrada amb la teva mare.
Giri la pàgina.
Tutelada per l'estat.
Pare, mare i un germà.
TOTS MORTS
Molts nens van perdre la família a la guerra.
No van ser els robots, en realitat…
Vam xocar amb un cérvol,
a la carretera.
Ho lamento.
El cérvol també.
Escolta, la neuroteràpia podria alleujar una
mica aquesta càrrega, donar-te… unes quantes hores… per oblidar.
Tranquil.
No passa res.
L'arreglarem quan tornem al cotxe.
Ei, mira'm.
Estàs bé.
Notes la sorra?
Notes l'aire a la cara?
Sí…
D'acord. Mira'm.
Estàs bé.
Sí.
Tot va bé.
-Ho sé. -Sí, tot va bé.
Tot va bé.
-Tot va bé. -Tot va bé.
D'acord?
Vine aquí, va.
Eh, Michelle.
Michelle.
Ja me'n puc anar?
Pare?
Pare!
Hola?
Ai, no.
Ted! Ted!
No, no, no. No, no, no. Vinga. Ted, a fora hi ha un robot!
No et moguis! Quiet!
Que carai vols?
No t'acostis!
A mi?
Per què?
No sé què dius. Saps parlar?
No et moguis.
Vigila! Vigila!
Vigila amb el monstre de pedra!
Jessie. Jessie. Jessie. Jessie.
Problemes a la Lluna.
Deixa això.
Ets la meva amiga especial.
Sí, soc jo.
No.
Podem ser un equip. Podem derrotar el monstre de pedra.
-Per què has vingut? -Podem ser un equip. Podem ser un equip.
-Deixa estar la foto. -Podem ser un equip. Podem ser un equip.
-Torna-me-la. -Podem ser un equip.
Deixa…
-Podem ser un equip. -No!
Què ha passat?
Ai, mare…
Te n'has d'anar. Fuig d'aquí, de pressa.
Te n'has d'anar. De seguida!
És un robot?
He intentat dir-t'ho, he provat de despertar-te però no has…
Tens la més mínima idea de què em faria l'estat si trobessin un coi de robot a
casa meva?
-Jo no en tinc cap culpa! -Doncs tampoc és culpa
meva! Fes-lo fora d'aquí ja!
-Això és el que intento fer! -Doncs esforça-ti més!
Eh, robot! Parles humà?
Fot el camp i no tornis.
Posa't la motxilla coet. Hem de sortir disparats.
Escolta, col·lega.
Tens al davant el capità de l'equip universitari
de lluita lliure de Topeka de mil nou-cents cinquanta-tres.
Molt Bé. Ara només sentiràs dolor.
És el que sentiràs. Dolor i res més.
Sí. Va. Va, malparit dentut!
Entesos.
Tu…!
Un intent d'assassinat! Aixó éss el que ha passat!
La policia se l'emportarà, a ell i a tu.
Aniràs a la presó, petita torrapebrots.
Potser perdré uns quants calés, però ningú…
ningú tira en Ted Finister a casa seva!
-Emergències, digui? -Vull denunciar un atac cent per
cent, i-no-estic-de conya, robò-…
Déu meu!
Senyor, em sent? Vol posar una denúncia? Va tot bé…?
Posa't la motxilla coet. Hem de sortir disparats.
Pots fer-hi res, amb això.
No deus ser un psicòpata.
Bé, s'ha engegat. Aa…
Tu no deus saber conduir, oi?
Jo tampoc.
Aviam, tirem marxa enrere.
Eh, aquest cotxe és de meva mare!
Para!
Caram.
ÀREA DE DESCANS COMMEMORATIVA DE FORT HULL PATROCINADA PER SENTRE
UN PROGRÉS NOTABLE PER MENTS NOTABLES
Queda't aquí.
De veritat?
No fotis, Ted.
Eh. Eh, torna aquí.
Va, no hi hauries de ser, aquí. Vine.
Avisa el Cosmo-comandament.
Tenim problemes.
-Tu… puja al cotxe. -Responguin. Responguin.
Em poden rebre?
Prou xerrameca. Prou xorrades d'en Cosmo.
Et vas morir i ara ets aquí. Com és possible?
Ets un… robot, ara?
Però ets viu.
Ets per aquí. El teu autèntic jo és a en un altre lloc.
Et trobes bé?
Com et puc trobar? Eh, espera.
Jessie.
-Afanya't. Problemes a la Lluna. -Sentre?
Podem ser un equip.
Podem derrotar el monstre de pedra.
Sentre és arreu del món. On ets exactament, tu?
El sistema solar està fora de control.
Hi ha algú que sàpiga on et puc trobar?
Ulls?
Ulleres!
La persona que sap on ets, porta ulleres?
Això sí que redueix la cerca, oi?
Només disponible durant un temps limitat.
Doctor.
Doctor amb ulleres.
Michelle.
Em sents?
Em sap greu, però tinc una mala notícia.
El teu germà Christopher…
ha traspassat aquest matí.
On és?
A veure…
Creu en tu mateix.
Això és al mig de la Zona d'Exclusió.
-Tu pots! -La Zona d'Exclusió és una
presó on tanquen els robots.
Com se suposa que hi podrem entrar?
En Kid Cosmo creu que ets d'un altre món.
Regals i articles "New two you", apartat de correus u sis u sis,
Clayton, Nou Mèxic.
Això ho van enviar de la Zona d'Exclusió.
Vol dir que l'amo d'aquest apartat de correus sap com entrar-hi i sortir-ne.
És molt lluny, Nou Mèxic?
EL NIU DE BISTECS NOU MÈXIC
GUANYADOR DEL MILLOR BISTEC DE CLAYTON
Chris, només volia…
Chris.
Chris!
Es pot saber què fas?
Només tenim una oportunitat. Hem de combinar els nostres Cosmo-mòduls.
Jessie, la Terra corre perill.
No podem fer-hi res.
Ah, merda.
Vinga! Va, afanya't!
Sí… Ja ho tens, Keats?
Fes-me un favor. Apaga el llum, malparit.
Aquesta no és la manera correcte de tractar a un client.
Havíem dit a les deu.
Això ho vas dir tu. Jo dic…ara.
-Sembla que no te'n fïs, de mi. -No me'n fio.
D'acord.
Som-hi.
"Nou, nou, nou per tu".
Un jingle que m'he currat. Veus el nou logo?
Ets un geni del màrqueting.
-Uh! És autèntica? -Sí senyor.
1873. Un "Colt Pacificador" Només se'n van fer mil. Capaç d'encertar una mosca a
-cent metres. -Genial!
On el vas trobar?
No pas a un súper, això està clar.
A la Zona d'Exclusió, a Tucson. Com més endins, més car és.
D'acord, d'acord. Quant val?
-Quinze mil. -Està carregat?
Sí senyor. Sí. Amb cartutxos originals i tot.
Te'ls deixo gratis.
Doncs no te'n penso pagar ni cinc.
Wolfe,
si fossis aquí en persona, sé que no tindries pebrots d'apuntar-me amb això.
I tant, que en tindria. I no parlis dels meus pebrots, d'acord?
Quin xoc, el teu comportament.
Què fas?
-Estic xocat. -Ets molt fràgil per vendre
objectes robats en un aparcament.
No soc fràgil, estic en xoc.
Que fill de…
Collons, t'ho has pres amb calma, no?
Afluixa. Estava en mode estalvi d'energia.
És increïble que hagi sortit bé.
Aquest paio és idiota.
Aixeca-li la cama.
Et vols afanyar? Només em faltaria anar a la presó per protegir un robot.
Au va! Tu no m'estàs protegint.
Si ve la poli, faré veure que no et conec. O sigui que jo de tu m'afanyaria.
Ja et vaig dir que quinze mil era massa.
Això no és un negoci de gangues.
Ho dius de debò? Tens la seu al remolc d'un camió.
Potser encara hi cabrà la moto.
Ja l'hi pots jugar el bigotet, que hi cabrà.
P.F.: "A fót deló endà ló-uón".
P.F.: "A fót deló endà ló-uón!".
Jo seré a dins. Sort.
Vinga, ajuda'm a descarregar.
Digue-ho. Per què vols que t'ajudi?
Tio, et pots estalviar tot això, per una vegada?
O sigui que ho faràs tu solet, doncs.
M'agradaria que m'ajudessis perquè aquestes
coses pesen molt i tu ets molt més fort que jo, Herman.
Content?
Ah, estic orgullós de tu. És saludable admetre aquestes coses.
Deixa la moto aquí. No la vendré, aquesta burra.
Què vols dir que no te la vendràs? És meva, me m'he carregat jo, el tio.
Te l'has carregat tard. Què faràs, tu, amb una moto?
Vendre-la.
O en faig gran o aquestes caixes cada dia pesen més.
"Llum!"
Recorda-m'ho. Què hi havia, aquí?
Barretes de xocolata per tu, culet-gras.
Molt graciós.
Au, sigues amable i dónem l'inventari d'aquelles nines vintage.
Tenim un comprador a Toledo.
Les vol totes.
Hola, peixet.
-"Take me to the river". -Peixet.
-"Take me to the river". -Per què sempre has de fer això?
Perquè no ho suportes, company.
Home, es que si es queden sense bateria, no valdran res.
Si aquest món torna a la normalitat, quan arribi Nadal, es vendran com xurros.
Sense bateria, en Billy el llobarro bocamoll no cantarà.
Ai, nooo… Senyor.
El coi de nevera no va! Cagum la…
Els frànkfurts de blat de moro, el bistec rus,
els gelats de nata, tot s'ha desfet.
No pot ser.
No tinc menjar!
Què vols dir que no tens menjar, tio? Acabo d'entrar una caixa de menjar.
-Menja-te'l. -No puc. Allò és com un gran reserva.
Què vols dir? Són barretes de cacauet. A tothom li agraden.
No em menjaré les putes barretes edició "Màsters de l'Univers" amb l'embolcall
original! D'acord? No me les menjaré! Són calés!
Em menjaré aquest burrito i agafaré una salmonel·la de cal déu.
No cal que agafis una salmonel·la. Tenim carmanyoles. Menja'ten una.
Les carmanyoles de G. I. Joe no porten menjar a dins.
Son per dur el dinar dels nens.
No venen plenes.
Això no…
Què collons és això?
Mira'm. Herm, mira'm.
Ja t'estic mirant.
Vas desendollar això i et vas endur l'allargador
a la teva base de càrrega?
No.
Has parpellejat. He vist com ho feies i sé que menteixes,
sents?
-No menteixo. -El vas agafar. Ara… sisplau… confessa-ho.
Tota relació es basa en la… confiança.
Sigues sincer amb mi i no m'enfadaré.
Digues que el vas agafar tu… i no m'enfadaré.
Sí que el vaig agafar.
Que Déu beneeixi Amèrica!
Em moriré de gana. Se'm comencen a marcar les costelles a la samarreta.
Ah, que dramàtic que et poses. Jo necessito energia per viure!
Jo necessito energia perquè soc humà. A diferència de tu, que agafes energia de la
presa de corrent. T'endolles i després tornes a deixar l'allargador on era.
D'acord? Hem estat deu dies fora.
On vols que m'endolli? No tinc cap presa per endollar-me si no hi ha font
d'alimentació. Què se suposa que he de fer?
Tu pots endollar-te a l'hora que vulguis perquè no et cal mantenir la teva energia
"en fred" per evitar la listeriosi i la salmonel·la, entesos? Perquè no ets un
esser humà, tu ets una intel·ligència artificial.
Listeriosi? Què…? Deixa estar la salmonel·la!
Ja, i tu ets una estupidesa artificial. Si tu…
"Take me to the river"
"And wash me down"
"Won't you cleanse my soul"
"Put my feet on the ground"
Eh, tu!
Rosseta, que et veig.
No passa res. Hem de fugir.
Surt d'aquí.
Els tinc, Keats.
Qui dels dos m'ha tocat el llobarro?
Camineu!
Al passadís del peix la farem grossa.
Mans enlaire, que les pugui veure. Gira't.
Ets una nena.
-Tu ets un geni. -Sí que ho soc.
És un robot? És un robot Cosmo?
Com heu arribat aquí?
-En el teu camió. -"Capdellimona", vols rebre?
Aparta't.
-En Kid Cosmo és amic teu. -Què coi hi feies al remolc del meu camió
-Què vols? -Problemes a la lluna.
-Anar a la Zona EX. -Qui ha dit res d'anar a la Zona EX?
Tu ho has dit. I ell també.
Sí, ho hem deixat força clar.
Força.
Però tranquil, perquè m'és igual. Ja sé el què us dediqueu a vendre.
Vendre?
El meu pare d'acollida us ha comprat xorrades.
A mi, m'és igual, no és cosa meva.
Et pots quedar aquí, amb el teu robot, jo me'n vaig amb el meu…
De cap manera.
La Zona Ex no és un destí turístic primaveral.
L'únic que hi trobaràs és la mort.
Què et sembla si et fiques a l'ascensor i t'oblides que has estat mai aquí?
Ara.
Ai, mareta.
Què coi passa? Tens amics?
Seria aquí, si en tingués?
Ah, potser algú també els ha seguit a ells.
Genial.
D'acord.
Endavant Omaha tres, voltatge baix.
Endú-te el robot.
No és un robot. És el meu germà.
Sigui qui sigui, vols que visqui? Doncs hauràs de confiar en mi.
Ah, això és una alerta roja.
-Tranquil. -Jessie, això és una alerta roja.
Ves-te'n. Va.
Som-hi, que estem a punt d'activar Omaha. 'nem.
Espera, espera. Au, va,
agafa'm la mà. Farem veure que ets la meva germana
petita, i et dius, aa… Veronica.
"Beronica" amb B alta?
Has conegut mai cap "Beronica" amb B alta?
-De fet, sí. -Doncs mira, és amb "v", "ve baixa".
-D'acord, Veronica. El cognom? -Com Veronica i el teu personatge és mut.
Posa't darrere meu i calla.
BLANC FIXAT - HUMANS
Atenció, sospitosos.
Aquestes instal·lacions es troben ara sota la jurisdicció de la Força Especial
de Desactivació de Robots.
Qui coi és aquest?
L'F.E.D.R.
Es poden considerar detinguts.
Correm perill.
I ara, tinguin la bondat.
Les mans enlaire.
M'encantaria evitar una violència injustificada.
A-Aviam, a mi també m'encantaria. I a la meva germana muda també, la Veronica. Li
asseguro que tinc els rebuts de tots aquests articles singulars. Estaré
encantat d'ensenya'ls-hi.
Michelle Leona Greene, queda detinguda per agressió, robatori de
vehicle, absentisme escolar i complicitat amb un enemic de l'estat.
Cagundena.
Vull un advocat.
Què…?
Ara parles?
I tant que tindràs un advocat.
On és el robot?
Què? Un Robot?
Quina tonteria.
Ha!
Hi ha… robots?
-Vostè… per què parla? -Ei. Alto, alto, alto, alto.
Disculpi'm per mirar d'ajudar la força pública. Escolti, li diré la veritat.
Com a contribuent d'aquest país que s'estima
la bandera i el country, tot això,
americà com el que més, em sorprèn que cregui que amago robots.
De fet,
jo, aa… m'atreviria a dir fins i tot que…
estic en xoc.
BLANC FIXAT
Ja sou meus.
BLANC PERDUT
Vol saber què li convé, senyoreta Greene? Desfaci's del robot.
Si continua jugant a això, quan li arribi la sentència,
serà prou gran per anar a la presó d'adults.
"Take me to the river".
Acabes de destruir un revòlver de vint-i-cinc mil dòlars!
-Te'l deixo… per quinze mil. -Prou!
No li faci mal.
Aparti's del robot.
Què li vol fer?
Senyoreta, tinc una missió i vostè no la pot impedir.
O sigui que faci's un favor i aparti's del robot.
-El-el tornarem a la Zona d'Exclusió. -Està infringint el tractat.
A ell li espera la desactivació.
No té cor vostè.
Senyoreta, tinc una missió i vostè no la pot impedir.
-Mou-te, "Capdellimona"! Keats! -Corre.
Vinga. Anirem cap a la Zona EX.
Anirem?
Entra, entra, entra! Anem!
-D'acord. Ah… -Keats, espero que no estiguis mort!
Endavant!
Això és una infracció del tractat! Això és traïció!
Et vaig dir que les marquessis amb colors.
Ja sé quina és!
-Per què tens tantes claus? -Vinga, vinga, vinga!
Soc un home molt important.
Seràs l'home més important de la presó!
No hauríem d'aarrencar a córrer?
Agafeu-vos bé! Som-hi!
Essa o essa! Aquí en Kid Cosmo emetent
un senyal d'auxili!
Essa o essa!
Tinc un lloc per tu just a sobre de la xemeneia.
A casa meva no!
Menja't això!
-Avui no desactivaràs ningú! -A tu, et mataré només per divertir-me.
Merda.
Vinga. Corre!
Això…
Veus aquell muralla?
Si la segueixes durant deu anys… acabaràs aquí un altre cop!
No hi ha sortida. Ara vivim aquí. Enhorabona, nena.
Oh, merda. Només ens faltava això.
Pots ser valent davant del perill.
Vinga, som-hi.
Què coi són aquestes coses?
Robots ferrallaires. Sobreviuen afegint-se peces d'altres
robots. Robots que maten.
Humans. Humans.
Merda.
-Eh, eh. -Keats, tanca-li la boca!
Xxt!
Humans. Humans. Humans. Huma-…
Què els hi fan, a les persones?
No m'he quedat mai per a descobrir-ho.
Però tu m'has donat l'oportunitat de saber-ho
ara que m'has enterrat en vida.
Eh.
El meu germà em necessitava. No me'n penedeixo, de ser aquí.
Ets concient que el teu germà és un robot "capdellimona", oi?
No és cap robot. És una persona. En Chris es qui fa anar en Cosmo.
Però en Chris no sap on és. L'únic que ho sap és el doctor que el va entregar a
-Sentre. -Ah, sí. I on el podem
trobar, aquest doctor?
A la muntanya Tabletop.
Ah, ehm… on és això, Herm? A cinc-cents quilòmetres al sud?
Val més que vagis ben calçada.
Tens alguna idea millor?
En trobaré una.
Em fascina la teva convicció. No la comparteixo,
però m'encanta com t'encaixa.
La furgoneta funciona?
Depèn. Portes un motor?
Hauràs d'aumentar la massa, Herm.
Ja saps que recuperar la forma és el meu fort.
Ah, esclar. Un cent per cent de càrrega. M'agrada veure que avui algú ha menjat.
Ara vinc jo a salvar la situació! Sí senyor! En "SuperHerm"!
Què carai és això?
L'equip de components "hac erra ema". Tinc una mida de xassís per cada missió.
Què et sembla, Keats? Anem cap al nord?
Farem un reconeixement de la muralla que envolta Moab.
Sí, esclar, per què no?
Si hen de buscar un lloc ben maco per morir-nos de gana, Moab anirà bé!
-O et pots morir rondinant. -Escolta, vull que pensis en aquest
moment quan, d'aquí a vint-i-quatre hores, em supliquis que et doni aigua.
Si en Chris i jo tenim raó, i si aquell doctor sabia com entrar aquí,
bé deu saber com sortir.
-No ho crec. -I això és més del que tens
tu, o sigui que… jo tinc un pla.
I tu tens un vehicle.
Et proposo un tracte.
Doncs si per un segon t'has pensat que el Herm us ficarà a vosaltres dos i a mi
en aquesta furgoneta i la portarà sobre l'espatlla, és que t´has tornat boja.
On són els teus pares, per cert?
No n'has de fer res.
Ah, ja ho capto. Estan morts.
Com si ho estiguessin, suposo.
T'esforces per ser un imbècil o és una cosa que et surt de forma natural?
En ell és una cosa innata.
Aa… evidentment, és trist quan els pares traspassen.
Però d'aquesta manera els records que et queden d'ells són bonics.
-No van tenir temps de decebre't. -No m'haurien decepcionat.
Nena, nena, nena. I suposat nen…
-Feliç aniversari! -Tothom us acabarà decepcionant.
-Bon Nadal! -Si això dura gaire, jo
també us decepcionaré.
Doncs tens sort perquè no hi ens quedarem gaire aqui.
Sí! Aquesta és l'actitud! Eh?
Com és allò que diuen? Fes calés…
i arrenca a correr, xaval.
Fes-te'l teu, aquest lema.
És el que faig jo.
Com us vau conèixer?
Ens vam conèixer a la guerra.
I l'un no va matar a l'altre?
Ho vam intentar.
Els robots tenien envoltat el meu escamot. Jo m'havia trencat la cama.
Les bèsties de llauna s'acostaven per rematar la feina.
Vaig aixecar la vista i vaig veure un robot
de la construcció callat i mirant-me de prop. Vaig
tancar els ulls, em vaig preparar per morir,
però em va aixecar i em va treure d'allà.
Marranejaves com un nadó.
Sí, esclar.
Com un nadó, no.
Encara no coneix bé les emocions humanes. Era un crit de guerra, com allò de: "Sí!
Wo-Wolverines! "
Vinga, si et xuclaves el dit i em suplicaves que et salvés el cul…
És… és veritat.
Uns dies després, uns drons de Sentre ens van trobar
i vaig mirar d'explica'ls-hi: "Ei, el col·lega m'ha salvat la vida…
"El Herm és un bon tio. No dispareu".
Van obrir foc de totes maneres.
Volien matar-nos i vam fugir.
I no hem deixat de fugir, oi?
Ara molta gent ho trobaria estrany. ¿Un robot i un paio que
connecten i viuen junts?
Almenys us teniu l'un a l'altre.
I què faràs si trobes el teu germà?
Vull dir, si trobes, la resta d'ell.
Què fareu, aleshores?
El que vulguem.
Què prepares, mare?
És diumenge. Què preparo sempre els diumenges?
Pebrots farcits.
El meu nen sempre té vol.
Sempre que costi menys de cinc centaus i estigui d'oferta.
Tu calla.
Però, ves per on, un "cannoli".
És de fa un dia?
Dos.
La senyora "Véla" me l'ha donat de franc.
M'alegra veure't així, mama.
-Tan activa i… -Per què no ho hauria d'estar?
No, per res.
El meu "Angioletto". Ets molt graciós, fill meu.
Que…
Que-que-que-que-que…
Cagun la puta!
Graciós és el meu nano,
Expliquin-se.
Aviam, ell em va dir que podia esperar, i per això…
Sí, aa… fins que tingués totes les dades.
La velocitat de transmissió de dades cau en picat.
Les dades són que el servei que donem arreu del món està passant de ser
d'una perfecció absoluta a ser una autèntica… puta merda!
Per què?
-En Christopher se n'ha 'nat. -Més alt.
En Christopher…se n'ha… 'nat.
-Això és físicament impossible. -Però cerebralment,
n-neurològicament, ell no… no és aquí.
M'estan dient que el meu gran avanç s'ha escapat?
Hi havia un minúscul… nòdul no controlat a la seva matriu de dades.
Gairebé imperceptible.
I, …aa això, amb el temps,
ha permès que la seva consciència… aa, doncs, atravessés els nostres tallafocs.
Es… es veu que ho havien muntat d'aquesta manera e-… expressament.
-Va ser l'Amherst. -Nosaltres segur que no.
No. En teoria, si les dades de velocitat de neuroprojecció continuen
-baixant… -I… no hi ha motius per
creure que no serà així…
Sentre està tocada i s'ensorrarà en una semana.
En menys d'una semana.
En menys? La companyia…s'ensorrarà en menys d'una
-setmana? -Probablament en mitja.
-No, calla. Calla. -O potser una mica més.
Tens un missatge.
ETHAN SKATE ET CONVIDA A UNA CONVERSA VIRTUAL
COL·LOCA'T EL NEUROPROJECTOR, SISPLAU.
La-la-la-la natura sempre m'ha semblat molt relaxant.
Em coneix?
Qui no coneix el Carnisser de Schenectady?
El malparit més dur de la Força Especial.
Vaig veure aquell "Seixanta Minuts" adulador de quan es va retirar.
Jo no em vaig retirar.
Ja no quedaven robots per caçar.
Tinc entès que busca una delinqüent juvenil i el seu… company mecànic.
Si em truquen, jo responc.
Mm.
Doncs sembla que vostè i jo tenim un objectiu en comú.
La màquina de la noia pertany a Sentre.
La vull recuperar.
Aquest robot se'l busca per agressió. El càstig és l'eliminació.
Però vostè la podria endarrerir.
Tan bon punt Sentre tingui el que busca,
vostè podrà fer el que vulgui amb el que en quedi.
Aquest lloc és molt maco.
-Gràcies. El vaig crear jo mateix. -Ho sé.
Vaig veure com el van ensabonar per la tele.
Doncs, ja deu saber… què disposo d'innumerables recursos.
Imagini's que el pugués tornar a connectar amb el seu dron.
Per què no els va a buscar vostè mateix? Disposa de les joguines.
Els acords de pau.
No ens permeten entrar a la Zona EX,
tret que hi hagi proves que s'ha infringit el tractat.
I em demana que busqui el robot…?
O que li porti proves?
Ja veurem com va la cosa.
D'acord?
Eh, titelles de carn, mireu allà davant.
Caram. La muntanya Tabletop, oi?
Quina meravella de la natura.
Si fossiu el doctor, on serieu?
Hi ha una base marciana darrere del camp d'asteroides.
Allò és un centre comercial?
Sembla que es conserva prou bé. Suposo que els ferrallaires
encara no l'han trobat.
Tenen provisions, tenen refugi, un perímetre de defensa.
No és el pitjor lloc del món per amagar-se.
Seguiexen oberts, encara, els restaurants?
Ja hi som.
Vam trobar un xinès a la Zona d'Exclusió. El menjar es conservava bé.
Vam agafar unes galetes de la sort, pollastre picant, pollastre a la taronja,
arròs fregit amb pollastre, crestes fregides de porc.
Coses per l'estil que no es passen mai.
-Ai, ai. -Compte!
Aquest malparit ens ha llançat una nevera!
Herm, treu-nos d'aquí!
Això intento.
A cobeeert!
Ah! M'ha tocat a l'ísquio!
Agafeu-vos! Agafeu-vos que estic a punt de caure!
Nooo!
Qui llança neveres…? La mare que el…!
Ah, merda.
Senyores i senyors,
queden capturats.
-Ei, havies vist mai aquests robots? -Tio, que no ens coneixem tots.
Eh! Espero que no quedi ni un bony, en aquest xassís.
Massa tard.
Els demano que s'aturin.
Just aquí.
-Vigila on fiques la vareta. -Preparin-se per veure aquesta meravella,
per presenciar tot l'encant, per percebre les prodigioses
prestidigitacions d'en Perplexo.
Esperits de l'inframon, escolteu-me. Ordeno a aquesta porta…que s'alci amunt!
Ho hem assajat moltes vegades. Vinga.
A veure ara. Esperits de l'avern desperts de fa poc…
! Increïble. Us ordeno alçar la porta… ara!
Oi que és espectacular?
A on ens portes?
Totes les preguntes tindran resposta aquí dins.
Aquest és el pla.
Jo faig veure que m'agafa un atac. Vosaltres pugeu al terrat.
No me n'aniré fins que trobi el doctor.
Ei, vols una mica de vitamines?
No parlis amb desconeguts.
Ah!
D'acord, si em necessites, soc aquí.
Ai, mare meva! Mira, Taco, humans.
Ai, Senyor…
Quina bogeria.
-Sí, tens, aa… dos asos, però m'arrisco. -Què hi fan, aquests, aquí?
-Eh. Eh. -Em poses un oli calent amb
extra d'àcid de bateria, sisplau?
Són presoners.
Recoi, humans. D'on deuen haver sortit?
Senyores i senyors, aquest vespre els vull presentar
un convidat molt especial, un personatge tan august,
un líder tan i tan extraordinari, que només respon a l'imponent títol de…
el senyooor… Cacauet!
No pot ser.
No t'enrollis, P.
Ja saps que aquesta grandiloqüència no m'interessa.
Bona tarda, em… trauria el barret, però és que està molt ben collat.
Us hem atacat perquè crèiem que éreu ferrallaires.
-Perdona? -Mira,
és que venen per aquí de tant en tant amb la intenció d'esquarterar-nos membre
a membre.
Vosaltres no sembleu esquarteradors, però mai se sap. A vegades les aparences
-enganyen. -Hem de parlar amb vostè, senyor.
Tan cert com que les mofetes fan pudor és que els humans sempre pidoleu.
Busquem un doctor…
porta… ulleres.
Mm. Vaja… m'acompanyeu, sisplau?
Una pregunta estúpida, però… aquest lloc què és exactament?
Aviam, aa… encara no hem penjat cap cartell, però a veure què et sembla això.
"Acres Celestials, un oasi de seguretat en
un desert inhòspit".
Té ganxo.
Aquí teniu el bressol d'una nova civilització… mecanitzada.
Hola, senyor Cacauet. Grunyidets! No corris!
Què hi ha, Blitz?
A Acres Celestials els robots poden evolucionar més enllà de la descripció de
la tasca que els humans els hi van encomanar. Poden aprendre un ofici nou.
Cabells!
I fins i tot descobrir la seva veritable vocació.
-Cabells! -Cabells!
Hola. Compte!
Senyora Tisores, això ja no ho fem, ara.
-Cabells. -Deixa l'home tranquil, sisplau.
Ah, cabells.
Oh.
Sisplau, senyor Cacauet, ens cal la seva ajuda.
Segur que sí, però el fet és que la vostra presència aquí proporciona a Sentre
la justificació jurídica per arrasar tot el que aquests robots…han construït.
L'únic que puc fer és escortar-vos a quinze quilòmetres d'aquí i deixar-vos
al desert perquè féu la vostra.
Però després de dinar, esclar.
Lliure com un ocell. Espero que portis gana.
Oi tant! Ara em menjaria un burrito.
Ei, fixa-t'hi bé. Aquí fan hamburgueses.
Molt bé, doncs…
-Una hamburguesa amb formatge. -Ah, em sap greu. No tenim formatge.
Ah, no passa res. Hamburguesa amb patates.
Vaja, més males notícies. Tampoc en tenim.
-Què teniu? -Mira, seré sincer amb tu.
Fa molt de temps que ningú hi menja, aquí. Si abans era bo, ara ja és dolent.
Tenim espaguetis, mongetes enllaunades i pastisset.
Mongetes com?
O sigui que el teu germà no té ni idea d'on és el seu autèntic cos humà?
Només sap que és a Sentre.
I per què carai van voler robar un nen?
És un trencaclosques. No s'ofengui
No s'ofengui.
-Em passa contínuament. -En Chris va dir que el doctor que se
l havia endut era aquí, a Tabletop.
D'acord.
Potser t'hauria…d'explicar la veritat.
Sí que hi va haver un doctor, aquí.
-Ja ho tenim! -Què ha dit?
Parlo d'en Clark Amherst, es pecialista en Interacció
entre humans i màquines.
I ara on és?
Evidentment, el vaig fotre fora.
Almenys és coherent.
No coneixes cap altra manera de sortir d'aquí i a l'únic va sortir, el vau enviar
-al desert a morir? -Oi tant que ho vaig fer.
Vaig firmar el tractat de pau perquè reconeixia els robots com un poble.
Suposo que tu no saps el que significa que el teu dret a existir depengui d'un
troç de paper.
Tot això és molt fràgil, molt. I no podia consentir que
aquell doctor ho amenacés, com no us ho consentiré a vosaltres.
El doctor Amherst és un segrestador de nens. Aquest és el nen que es va endur.
Els tractarà a tots dos igual?
Són tots iguals, els humans: egoistes i ganduls. Com més aviat t'adonis d'això,
joveneta, abans tindràs una vida molt més senzilla.
Marxem.
Senyoreta,
jo no et recomanaria sortir d'aquí de nit.
De fet m'és igual el que vostè em recomani.
Es pensa que està creant una cosa especial?
És igual que tots els de fora.
Gràcies pel passeig.
"Bon appétit"!
Keats.
-Què? -De veritat?
He de menjar.
Això és mesquí, tio. Fins i tot per tu.
On vas?
He vist cotxes a l'aparcament. N'agafaré un i conduiré
fins que trobi el doctor.
Allà fora hi ha dos-cents cinquanta mil quilòmetres quadrats.
Tens poques possibilitats de trobar-lo.
-I si no surto a buscar-lo…no en tinc cap. -Aquí les possibilitats de no morir són
força més altes. No pots sortir a la Zona Ex de nit. Escolta,
hauràs de confiar en mi.
Ei. De veritat.
Una germana morta no serveix de res.
Mira quina carona.
Com li pots dir que no a aquest caparró de robot tan estrany?
Queda't. Pren-te un suc. És un centre comercial, pispa alguna cosa.
Marxa demà al matí.
D'acord.
Ja ens mataran demà.
-Ah! Cabells! -Toca'm els cabells i et mato.
Ah, cabells.
Doncs, li convé.
Crec que això servirà, Beemo.
-Genial, Cosmo! Amb aquests rajos… -Hola, desconegut.
Bon Nadal!
-On t'havies ficat? -Problemes a la Lluna.
La Lisa Steward ha fet una festa.
La mare ha dit que eres a la biblioteca.
-Perquè és el que li he dit jo. -T'ho has passat bé llegint?
Millor que aquí.
Des que vas marxar, el pare i la mare es criden
entre ells o em criden a mi.
Vindré a viure a casa aviat.
-Vols callar! Jo estic bé. -D'això n'hauriem de
parlar, però no ho faria per tu.
Estàs a punt de graduar-te, potser?
No ben bé, el meu professor m'exhibeix
com si fos un mico de fira, però no escolta mai les meves idees.
Després torno a la residència i el meu company
d'habitació em diu "Metge precoç" i es pixa a la meva paperera.
Tornaré a casa.
Si fas això, m'hi pixaré jo a la teva paperera.
Te'n recordes quan et deia que canviaries el món?
Sí, ho recordo.
I encara no ho has fet?
-No exactament. -Doncs ja pots tornar
cagant llets a la universitat.
Després de Nadal.
Mòdul de plasma, fusió!
Suposo que, si en Cosmo anés a la uni, en Jessie el visitaria sovint.
Com t'atreveixes?
Ell té una motxilla coet.
-Doncs et faré una motxilla coet. -D'acord!
M'encantaria tenir una motxilla coet.
Gràcies per venir, Cosmo.
-Et trobava a faltar. -Recorda això, en Kid Cosmo és amic teu.
Jo també a tu.
Ens hem d'afanyar. Problemes a la Lluna.
Així no es tracta un amic.
Eh, aranyeta! No piquis entre àpats.
Tu pots, si creus que pots!
La pròxima vegada tasta un entrepà!
Gràcies per venir, Cosmo.
Recorda això, en Kid Cosmo és amic teu.
Aa… aquí. Hola.
Ding-dong.
Has sentit això?
Ah, hola!
No hauria de ser aquí. Ehm… procurem no fer soroll.
Busco en… Christopher Greene?
Asteroide doble!
Tinc correu per tu.
Ai, Herm, el pastisset no se m'ha posat bé.
Abans que el senyor Cacauet el fes fora,
el doctor Amherst em va donar aquesta postal i em va dir que l'hi entregués a
en Christopher si mai es presentava.
-Ah, i no… no cal que signis res. -"Christopher, si trobes això, busca'm.
Carretera de Pinnacle Peak, dos mil dos-cents u.
T'esperaré. Clark".
Suposo que ja vaig infringir les normes guardant la postal, i ara, no sabia què
fer. Però el que està fet, ja està fet, com s'acostuma a…
Com puc arribar a aquest lloc?
A veure, jo sé on és. No és això. És que si us ajudo,
em ficaré en un embolic encara més gros que el que segurament ja hi estic ficada.
I em sap molt de greu dir això, però no…
… no t'ho puc dir. Però ho sé. De fet, ho sé. No és que no ho sàpiga.
Si aquest doctor… és capaç de treure'ns d'aquí, aleshores… podria ser que la teva
horrible idea no sigui tan horrible.
T'hi podem portar.
Keats, allò és territori ferrallaire. Haurem de recuperar múscul.
Els músculs estan passats de moda i són poc fiables.
Ai, ens ha sentit. Hem parlat massa alt. Jo he parlat alt! He sigut jo. Molt alt.
Un pistó neumàtic, en canvi, és un component de molta qualitat.
I un bat de beisbol, sabeu… és infal·lible.
Què vol dir?
El tractat no us permet quedar-vos aquí. Això no vol dir que no us ajudi a sortir.
Em pensava que érem l'enemic.
He vist que la fàbrica d'humans potser en va fer algun de bo.
Gràcies.
Home, ho deia per ella.
Aviam, si us dirigiu a la zona dels ferrallaires,
hi ha un paio que us vull presentar.
Voleu sentir una historia divertida de ferrallaires?
M'encanta que em facin riure.
Vaig veure com una colla de ferrallaires atacava…
i esquarterava deu dels meus millors amics just davant meu!
I a-això és divertit?
No en va quedar res només taques d'oli…
Ai, què passa?
Taques d'oli i cargols!
Un ferrallaire és una parada de peces que parla i camina,
que se't vol menjar sencer i cagar-te cruuu.
He colpejat i fet miques dotzenes de ferrallaires amb aquest mateix bat.
Tot i així, no deixaven de venir.
És el que tenen de divertit!
Que no paren fins que estas - ben - moort.
Molt bé, doncs,
Estrenyeu les dents i afluixeu els cargols.
Tenim ferrallaires…
Ah.
-Ostres, tu. -Pop?
Es quedarà adormit en ple combat? Penso que…
que això podria ser un desavantatge.
Això… és un "brushback".
BLANC FIXAT - ROBOT
Vola, Cyril, vola!
Se-segur que és aquí?
Hi ha cent seixanta milions d'adreces als Estats Units continentals i totes
i cadascuna d'elles estan gravades als meus circuits.
Si el doctor Amherst va dir que era a Pinnacle Peak, dos mil dos-cents u,
és aquí on és.
Si fossis un paquet, aquí és exactament on et deixaria.
Et deixaria aquí terra.
I després sortiria corrents.
Aquest lloc no m'agrada.
Pels ferrallaires és com unés un bufet lliure.
Daixò, jo no m'atreviria… a enfilar-me a cap lloc ni…
On vas? Eh!
No, no ho faria, però…
Aquí hi ha algú.
Podria ser ell.
Què hem de fer, Pop?
Tocar el dos!
Ferrallaire!
Oh, vaja!
-No! -Agafa't les cartes!
Moltes gràcies. Sort que treballem en equip.
No us poseu nerviosos. Calmeu-vos. Els ferrallaires son màquines.
Són racionals.
-Obre aquest coi de portes! -Les portes no són de veritat.
Doncs em penso que no sobreviurem.
Ja està!
De pressa, tothom… darrere la Penny!
Això és ofensiu.
Oh, no!
No penso morir amb "Marky Mark and the Funky Bunch"!
A mi m'agrada, aquesta cançó.
Benvinguts, subjectes. Benvinguts, al laboratori del doctor Frankenstein.
Espero que els hagi agradat l'atracció.
Els demano que passin a l'interior i deixin espai per tothom.
Ara ja és tard per fer-se enrere.
Ha funcionat.
Se'n recorda, de mi, doctor?
On és el meu germà?
-No ho puc dir. -O i tant, que pot!
Respongui la pregunta, doctor.
Seattle. Al complex insular de Sentre.
Per què se'l va endur?
La gent es moria. Estavem perdent la guerra,
fins que el vam trobar a ell.
Després del vostre accident,
un escàner de Sentre ens va alertar sobre en Christopher.
Ell era especial, saps? Era exactament el que necessitàvem.
En Christopher va ser com… va ser com un regal…del cel.
Vostè em va agafar la mà…
i em va mentir.
-Sisplau, el que has d'entendre… -No em digui el que he d'entendre!
No em parli del coi de guerra ni de regals del cel.
Només vull saber què li va fer al meu germà.
PC.
Vols venir, sisplau?
-Herm, Herm, Herm, Herm, Herm. -Ai, Senyor!
Alto, alto, company. Has estat vigilant-nos aquí, a l'aguait?
Si "a l'aguait" vol dir evitant de forma responsable
l'amenaça de cremar el monitor, aleshores sí.
Per què carai aquest robot parla amb la teva veu?
El doctor Amherst em va salvar dels ferrallaires. M'havien arrencat el mòdul
de veu.
A en PC, li vaig enregistrar a un vocabulari
de més de cent mil paraules.
És el meu disc dur. I amic.
Sap tot el que sé jo.
Mostra'ls el disset-nou.
Sí, doctor.
Prova nou. Subjecte analitzat Alfa.
En Christopher estava en coma. Creiem que era permanent.
Ens ho vam plantejar com una donació d'òrgans.
Renoi, són com ferrallaires humans
quin mal rotllo.
Perquè la xarxa funcionés,
necessitàvem una quantitat impossible de potència de càlcul.
La ment del teu germà era el gran avanç que li calia a l'Skate per vincular
els Neuroprojectors i els drons.
El felicito, doctor,
acaba de guanyar la guerra.
És fastigós.
Si no haguéssim fet el que vam fer, en Christopher hauria mort en aquell
-hospital. Li vam salvar la vida. -No era decisió seva.
L'hauries desconectat?
Si hagués calgut, sí.
Doncs t'hauries equivocat igual que jo.
Vint-i-tres sis.
Quize mesos després.
Déu meu.
No puc mirar.
Apaga això.
Li vaig dir a l'Skate que l'havíem de desconnectar.
I em va amenaçar de matar-me.
No hi havia manera de poder treure en Chris de Sentre.
Per això, abans de fugir,
vaig establir una minúscula connexió entre en Chris i la xarxa exterior.
La seva ment podia escapar,
encara que el seu cos no.
Li vas dir que anés cap a Acres Celestials.
Vaig sentir parlar d'aquest lloc i per això li vaig implantar la ubicació a la
ment.
Per què?
Volia que ell trobés una família.
-Ja tenia una família! -Eh!
Eh, tranquil.la.
Relaxem-nos tots.
-Fa més mal quan et relaxes. -Aquesta no me l'esperava.
Jo ho veia venir.
Anirem a buscar en Chris.
-Aixó no ho pots fer. -Sí: Sí que puc.
I vostè m'ajudarà.
No és possible.
Vostè va entrar a la Zona d'Exclusió, això vol dir que ens en pot treure.
-No tens ni idea dels… -Nois?
Aquell malparit un altre cop.
-Qui és aquest? -El Carnisser de Schenectady.
Aah! Ooh!
Ens haurem d'afanyar.
Aquest és un dels seus, Skate?
No. Ja no.
Caram, si és el rei de les joguines perdudes.
No hi ha reis, aquí.
Som un poble és lliure.
No sou cap poble.
Et rebentaré la closca.
Qui té les claus del cacauet?
Les claus del cacauet les té el cacauet.
Un moment.
Un moment, silenci.
Què?
Ho sentiu?
Jo no sento res.
Ara sí.
Amaga el teu germà.
Ja.
Som-hi.
Prepareu-vos.
Que ens preparem per… per a què?
Llancin les armes. Lliurin el robot.
Jo ja no obeeixo ordres de ningú.
Si no obeeix… Redéu!
Doncs no ha obeït.
Ens toca batejar!
Senyor, ens ataquen.
Doncs responeu a l'atac! Busqueu l'objectiu! Trobeu-lo!
Tota la resta són prescindibles.
Surt de seguida o seràs desactivat.
D'acord, tu t'ho has buscat!
-Molt ben fet, Jessie! -Anem.
Ho has aconseguit!
-Vinga, va. -Oh-oh!
-Final de trajecte. -Eh!
Veniu. Conec una sortida.
Sí!
Per què carai li fa falta, això, al Servei Postal?
És pels dòbermans.
Els dòbermans?
No.
Has infringit el tractat, senyor Cacauet.
Això té conseqüències.
Una lliçó que els teus amics de llauna del centre comercial deuen estar aprenent.
Torna-hi i explica'ls-hi als que quedin que això és culpa teva.
No, no, no.
Amagueu-vos.
Vinga.
Ja està, senyoreta Greene. No cal que ningú prengui mal.
S'ha acabat la festa.
Segur que vol que continuï?
Agafa en Christopher i fugiu.
Entesos?
Última oportunitat.
Deixa'ls en pau!
De veritat es pensa que pot ser més ràpid que jo amb una arma?
No.
Bé.
Ara deixi-la a terra.
No té autorització per matar éssers vius, oi?
Correcte. Elimino el metall, jo.
Si els vol, m'haurà de matar, primer.
Cagundena, Skate.
Ho tenia controlat.
El doctor Amherst havia infringit el tractat.
Ara, porti'm el robot.
No es mogui.
No! No!
Vagi-se'n a casa, senyoreta Greene.
Vagi-se'n.
On coi van?
Oh, no. No, no, no, no.
Cabells?
Em sap molt de greu, amic meu.
Benvingut de nou, Christopher.
No et vull mentir. M'has tingut ben amoïnat.
Tranquil. No estic enfadat.
Jo t'entenc. El futur fa por.
Sobretot si és a les teves mans.
Però no pateixis.
No estàs sol.
Això és commovedor, senyor Skate.
Només una cosa.
-Vostè és un assassí. -És discutible.
I em va mentir.
Això no és un robot.
Es diu Christopher Greene.
M'ha fet perseguir un nen.
Miri, coronel Bradbury. O… Carnisser, si m'ho permet.
A veure, com l'hi diria?
Tant li fa.
Aquella guerra que va guanyar amb rècord de morts, no va ser cosa seva.
Va ser obra meva i d'aquest nen.
Vostè només és un testimoni de la història.
Això és història?
Potser… perfereix… evolució?
El nostre món és un neumàtic en flames flotant en un mar de pixum.
Sempre ho ha sigut.
En Christopher dona l'oportunitat a la humanitat de deixar enrere tot
aquest patiment.
Segons la meva experiència, el patiment i la vida acostumen
-a anar de bracet. -Del tot d'acord.
La meva mare es bevia tres ampolles al dia.
Quan només se'n bebia una, era dolenta. Quan estava sòbria, era pitjor.
Però, aquí dins, tot són abraçades càlides
i pebrots farcits.
I pau.
Vull portar aquesta pau a totes les persones de la Terra.
Tret d'unes quantes.
Fer que una espècie avanci requereix sacrificis.
Com ho deien, abans?
Ah, exacte.
Pare,
fill,
esperit sant.
Hi ha la possibilitat que vostè no estigui bé del cap.
Novament, tant li fa.
En fi, tornem en Christopher al
lloc on hauria de ser.
I aquesta vegada potser-… podríeu tancar bé la porta.
Si de veritat vols aquest ninot, només et cal trencar el vidre.
No crec que se n'adoni ningú.
Tens una entrevista de feina?
Ah. Ja.
El coi de robot m'ha fet sentir culpable.
No m'agrada.
Era l'únic que tenia.
I l'he perdut dues vegades.
Doncs et falta la tercera.
El teu germà no és l'única persona especial de la teva família.
Jo vaig deixar de combatre perquè la guerra era terrible, però, francament,
sempre…ho deixo tot a mitges.
Vaig dimitir… de la vida. Perquè el món feia fàstic.
I encara en fa.
Però hi ha bona gent, també.
I alguns no sabrien com dimitir-ne ni que volgéssin.
O sigui que, si vols recuperar el teu germà,
jo t'hi acompanyo.
Em tens a mi.
Tens el Herm.
I estic segur que no seríem els únics.
Quan has deixat de ser un idiota?
Encara ho soc, però m'he tallat els cabells.
Disculpa, PC.
El doctor va dir que ets el seu disc dur, oi?
Sí. Jo sé tot el que ell sabia.
I tens les claus de seguretat per sortir de la Zona EX.
Sí, les tinc.
I que en saps de l'edifici on tenen en Christopher? M'hi pots fer entrar?
Esclar que puc.
Me'n vaig a Seattle.
Tots, ens en anem a Seattle.
Herm, te'n recordes d'aquells tràilers avariats? Els podries engegar?
Oi tant. I podria ficar-hi a dins un "hac erra ema" seixanta.
Aniria bé per combatre.
Em sap greu, però… no pots alliberar en Christopher.
Per què no?
Si el desconnectes de l'ordinador central, tot Sentre s'ensorrarà.
Què vols dir que Sentre s'ensorrarà?
La xarxa de Sentre passa pel cervell del teu germà. Sense ell,
cap dels drons funcionarà.
La seva desconnexió causaria la caiguda total del sistema.
Collons.
Si anéssim tots junts a Sentre, el podríem tancar definitivament.
Ah, m'agrada com pensa.
Pel gran Joe Morgan! És una doble eliminació.
Eh!
Què ens demanes que fem, ara?
Que lluitem més?
El somni no era lluitar. Era la pau.
Aixó ha canviat perquè Sentre ha destruït aquest lloc.
Viure aïllar-te del món… . no funciona. Fes-me cas, ho sé prou bé.
Tenim la oportunitat… de fer caure, tots junts, el seu pervers sistema.
Robots i humans, combatent el veritable enemic.
Ja ens van vèncer una vegada.
Perquè tenien en Chris.
Porteu-me fins a ell i no el tindran.
Seattle és a mil nou-cents vuitanta quilòmetres,
que no és una distància tan gran per aconseguir la llibertat.
"Porta'm al partit de beisbol, porta'm amb la multitud.
Crispetes i cacauets, vull menjar, encara que a casa no pugui tornar ".
És possible que no puguem tornar.
És l'hora, Cacauet.
Metall i carn, tots junts.
Sou incansables.
Què coi, vaig a buscar el meu barret.
Taco, fot-li…
ACCÉS AUTORITZAT
Rendiment de la xarxa al cent per cent.
Tots els sistemes es tornen a posar en marxa.
I… hem tornat.
Que us bombin!
Seguretat, tenim un problema a l'aparcament
d'executius.
Creus que ho han vist?
No ho sé.
Llança el vermell.
Eh, aquests Porsche van com una bala, xaval.
Qui mal cop!
Si 'has clavat! Tio, l'has clavat!
Senyor Skate, sembla que estem patint un atac
l'atac una mena de robot.
És impressionant.
Tens un amic.
És un robot de la construcció HRM de vint metres. No té res d'amistos.
Que Seguretat hi respongui a fons. Que l'eliminin ara mateix.
Emergència. Que tots els drons es dirigeixin
a l'entrada nord.
Emergència. Que tots els drons es dirigeixin
a l'entrada nord.
Comença l'espectacle.
Vinga, som-hi. Va.
Au, pirem, nois.
Ui, ens segueixen!
-Sí, ja són aquí! -Aquesta idea idiota ha sigut teva o meva?
Si surt bé, haurà sigut meva.
Herm, vigila!
Salta!
Herm! Herm!
He perdut el xassís gran, però encara soc més gran que tu.
Calla i continua fugint.
Ja no hi són.
Des de fora sembles més gran.
Endavant, Herm! Segona tanda!
Alerta, càrnics!
Ja et tinc, company! Agafat't fort!
Robots, que tastin el vostre metall!
Som-hiii!
Robots per sempre!
Fora, del menú!
Eliminat!
Diana!
A l'atac!
Un, dos, tres… desmarca't! Hut, Hut, Hut, Hut- Hut!
Ves que viiinc!
Seguiu endavant. Jo seré a Armament.
-Sí senyor. -Què pensa fer?
El que faig sempre.
Guanyar.
Confinament de seguretat. Repeteixo,
l'edifici està en confinament de seguretat total.
Els podries tombar?
No.
He de matar humans!
Mort als humans!
Els dos Tots heu de morir!
Ésta viu?
Sí.
Puc parlar amb ell?
No.
L'única manera d'arribar al teu germà és-… des de dins.
Dins de què?
De la seva ment.
Sí, servit!
Salvatges.
Això no ho atura ningú.
Herm, és possible que fins i tot guanyem!
Nois, aa… n'han fet un de molt gros. Però gros de veritat.
Ho sento, però això és propietat privada.
Escolti, com a empleada del Servei
Postal dels Estats Units, tinc accés a aquesta propietat.
Vinga, Taco. Ara, toca!
No!
No, Skate!
No els podeu vèncer.
Tot i així, ho intentarem.
Després del que van fer al centre comercial?
Continuareu lluitant després de tantes baixes?
Per què?
La llibertat no té preu.
Encara que el preu sigui morir?
Mm, per morir primer hauríem d'estarvius.
Sí. En això tens raó?
L'Skate és al nivell quatre. Desenvolupament d'Armament.
I aixó, per què m'ho dius?
Doncs… perquè malaurament he trobat algú menys humà que un robot.
Michelle?
Com has arribat fins aquí?
Creia que havíem perdut.
Vinga, que et trauré d'aquí.
Espera.
Encara no.
Chris, ara mateix estic cometent com vint delictes a la vegada.
Hi he estat donant voltes des que l'Skate va tornar a connectar.
Tot és culpa meva.
Et va segrestar. Res d'això és culpa teva.
Allà fora, amb tu, he vist…el món i he vist totes les coses dolentes… que Sentre
li fa a la gent, i tot això, passa per culpa meva.
Els aturarem.
Elos hi impedirem, si et puc treure d'aquí.
No hi ha sortida.
Quan em van tornar a portar al laboratori,
vaig veure l'autèntic jo per primera vegada
i… tu també l'has hagut de veure.
Sigues sincera.
Quin aspecte tinc?
La meva connexió física amb Sentre és… és simbiòtica. Sense mi, ells es moren.
I sense ells…?
Sí.
Aleshores què se suposa que he de fer? De-deixar-te aquí?
No.
Sentre em pot mantenir viu com fins ara, durant cent anys.
Potser…
…serà necessari que mori.
I tu hauràs de ser la que ho faci.
Ah, vols una galeta? Té!
Seràs malparit!
Fum-li, Herm!
Eh, posa-me'l a tir!
-A tir, Herm! Posa'm en posició! -No!
Senyor Skate, han entrat al laboratori central
i hi ha intrusos a l'edifici.
-Que algú els elimini. -Afirmatiu, senyor.
Keats, aixeca't!
Com va això, Ethan?
Escolta,
no sé, que ehm… què esperes aconseguir ara, senyo… Xufla.
He vingut a renegociar el tractat.
Vinga! Surt aquí i lluita com un home!
Vols veure com les gasto? Doncs vine'm a buscar!
Ja està, Herm. Deixa-ho estar. Herm. Herm!
No enviïs un dron a fer la feina d'un home!
Que ja l'has abatut.
El cas és que… crec que ell també m'ha abatut.
Tens un bon forat a la panxa, noi.
Activaré l'estalvi d'energia una estoneta.
No, no! Aguanta!
Ai, ai, ai!
I tu què coi fas que encara ets viu?
Què coi faig? Estic viu gràcies a tu, malparit.
Tens tota la raó.
Michelle? Em sap greu interrompre't,
però els nostres amics ho estan passant molt malament allà fora.
Ja ho resoldré.
És possible que se'ns acabi el temps.
Té raó.
-No penso desendollar-te. -Has dit que ho faries si calgués.
Doncs no caldrà.
Trobarem un altre robot i el podràs fer servir.
Aquest cop mi han tancat ben tancat.
No hi ha cap altra opció.
Sempre hi ha una altra opció.
Tothom em deia que girés full. Però no podia.
Tu eres l'únic que tenia. Em vaig aferrar a tu.
I va sortir bé, t'he recuperat.
Per 'xò està bé, això.
No.
Res d'això està bé.
No havia sentit res des de feia tres anys.
Però allà fora, amb tu, ho sentia tot. I ha sigut molt be.
I això m'ho has donat tu.
Si només em quedo amb això…
en… en tinc prou.
Michelle,
se'ns acaba el temps.
No puc. No puc.
No et vull tornar a perdre altra vegada.
Tu no em pots perdre.
Michelle, em sents?
Sisplau, respon-me.
Però els pots perdre a ells.
Tu. Tu ets la que canviarà el món.
Ja saps que no em vaig poder acomiadar de tu?
No et calia.
T'estimo.
Jo també t'estimo.
SUPORT DE FUNCIONS VITALS
No, no, no, no!
No!
La victòria ja és nostra.
Hem guanyat! Síii!
Hem guanyat!
No!
ERROR DE XARXA
Ei, Penny!
Ho hem aconseguit.
Iu-hu!
Hem guanyat, Pop.
El més curiós de guanyar…
és que sempre hi ha un altre que perd.
Ho ha fet ella, Herm.
T'ho pots creure? Hem guanyat.
Què se suposa que faré sense tu? Eh? Què faré sense el meu millor amic?
T'estimo, Herm.
T'estimo.
Ho dic de debò.
Potser ets més que un amic.
Em feies somriure sempre em feies somriure.
Què se suposa que faré, ara? Tornar a començar i ser… què?
Tornar a reunir a aquella colla? Aquells tios son tots casats.
Ja no tinc amics, Herm.
Eh! Musculets, m'enyoraves?
Què és això?
El model de vint centímetres, per feines de precisió.
De precisió…? Si-tu- jo no…no t'ho havia vist ma, i això!
Jo tampoc he vist mai el teu model de vint centímetres i he dit vint per
ser generós.
Espe…
-Has dit que et mories. -No, he dit que havia de dormir per
estalviar energia per la transferència. No és culpa meva que t'hagis posat
sentimental i dit la veritat.
-Sentimental? -Per cert, no he arribat a sentir tot el
que em deies abans. Aa, me'n pots repetir un trosset?
Et… et deia que hem guanyat. Deia que hem guanyat.
Mira al teu voltant. Hem guanyat! Gràcies a ella.
Això no és el que he sentit. He sentit "T'estimo".
He sentit "Més que un amic".
Em penso que no ho he dit, això.
No fotis, hem guanyat?
Sí.
On és la noia?
A veure si la trobem.
Vinga.
I ara què?
Moriré?
No.
Nosaltres viurem.
La ciutat sencera s'ha desconnectat. Tot… tot l'estat, el país sencer,
està paralitzat.
Avui regna el caos a Nova York, tots els drons de Sentre… han deixat de funcionar.
A tot el planeta, el transit aeri està paralitzat, no hi ha control, tot és un
Sentre es manté en silenci mentre milions d'usuaris alarmats esperen alguna
caos.
Notícia, algun senyal, per tornar-se a connectar.
Avui hi ha caigut acusacions irades quan s'ha fet pública una cinta de vídeo que,
sembla ser, mostra com Sentre va experimentar amb un nen humà.
El Congrés ja prepara citacions pels executius de Sentre, entre ells… el
director general Ethan Skate…
Ethan Skate ha estat detingut a Miami quan intentava embarcar en un avió privat
amb destí a l'Equador.
Els manifestants demanen que desaparegui la Zona d'Exclusió Robòtica. Alguns creuen
que encara és aviat per…
L'Ethan Skate és un malalt mental! Tanqueu-lo i tireu la clau al mar. Veneu
les accions! No vull malgastar ni una paraula més amb aquest paio.
Però sabeu de qui sí que vull parlar? De la noia que va transportar en camió un
munt de robots a Seattle per inflar-li els morros a l'Skate.
Tens tota la raó, Cooper. Hauríem de trobar aquesta noia i posar-la al
Qui és? Que sisplau algú em digui
capdavant.
Qui és aquesta mossa.
El Herm diu que la càmera ja està preparada…
D'acord.
Segur que vols fer-ho?
He de connectar les partícules.
No sé què vols dir, però…
Fum-li canya, nena. Tu pots.
D'acord, ja grava.
I comences a parlar ja.
Hola.
Em dic Michelle Greene.
Segurament alguns…
estigueu espantats pel que jo i els meus amics hem aconseguit fer.
Ara el món és diferent. Només us volia explicar per què.
El que feia Sentre no només era dolent pels
robots. Era dolent per tots nosaltres.
Sé que hi va haver una guerra, que tot es va ensorrar
i la vida feia fàstic.
I potser durant un temps els Neuroprojectors
us van ajudar… a oblidar tot.
Ens… ens hi vam acostumar tant que crèiem que això era la vida real.
Però no ho és. La vida real és… és contacte.
Som tu i jo. Som carn i ossos, sí, però també som electricitat. Partícules.
I quan ens abracem, riem, ens agafem de la mà i discutim,
les meves partícules es queden amb tu i les teves, amb mi.
I així potser, continuem junts per sempre.
Però això no pot passar si ens tanquem. Només pot passar aquí fora,al món real.
Mira al teu voltant. Ara mateix hi ha algú a prop teu.
Que és real i que está viu.
I que et necessita tant com el necessites tu.
I si ell no hi és…
si no tens ningú…
vine'ns a buscar.
Perquè tornarem a començar.
I aquesta vegada ho farem bé.
Tots junts.
En fi, ja està.
He acabat. Com ho he fet?
Força bé per ser una titella de carn.