Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FØR KRIGEN…
-Du står fast, eller hva? -Nei.
Jeg er ferdig.
Professoren sa at den prøven tok Einstein tre dager. Tre dager!
Så stjal han hjernen hans.
Det er flaut. Du kan ikke begynne på college før meg.
Nei, Einstein tok den prøven,
ble Einstein, så stjal de hjernen hans.
Chris, det er uvesentlig. Det gikk kjempebra.
Jeg må jo ikke gå her.
Pass på hvor du går.
Så du tror du er morsom. En robot på skjorta?
Det er en tegnefilm. Er det ulovlig?
Bli med menneskeheten! Krigen kommer!
Beklager.
Jeg vet ikke hvordan du skal overleve college.
-Ved å la være å dra. -Hva snakker du om?
Mamma og pappa hadde klikket om jeg ikke tok prøven,
så jeg tok den, og jeg ville se hvordan det gikk.
Men… Jeg vet ikke.
-Du vet alltid. -Jeg er ikke klar.
Du.
Hjernen din er det mest irriterende i livet mitt,
men også det utroligste. Du kan ikke gjemme den på rommet ditt.
Professoren sa at han aldri har sett sånne resultater.
Du kan forandre verden.
Jeg vil heller gjøre det sammen med deg.
Så du kan spandere pizza og vaske klær.
Du kan være på naborommet eller på månen.
-Vi er forbundet. -Det er faktisk teoretisk mulig.
Partikler kan holde sammen lenge etter de kommer i kontakt.
Og hvis alt eksisterer i en tilstand av elektrisitet,
kan bevisstheten vår overskride fysiske grenser.
Kult. Da vil mine partikler besøke dine partikler.
På hybelen din.
"Husk at Kid Cosmo er din venn."
Ikke gjør det her.
Hei, alle sammen. MTV News fra 15. mai.
Si at det er løgn.
Kid Cosmo, robotvennen fra tegnefilmene lørdag morgen,
er kansellert.
Trøbbel på månen.
Cosmo har blitt offer for anti-robot-holdningen
som sprer seg.
Husk at Kid Cosmo er din venn.
I kveld på All Access med Madeline Vance
snakker hun med den kjekke visjonæren og grunnleggeren av Sentre Technologies.
Du kan ikke forstå Ethan Skates historie
uten å forstå historien om robotenes evolusjon.
Du har vel aldri eid roboter?
Jeg har aldri stolt på dem. De er ikke oss.
Hvordan kan de da vite vårt beste?
Roboter ble utviklet av Walt Disney
for å promotere åpningen av fornøyelsesparken hans i 1955
og ble til slutt satt i masseproduksjon.
De ble ryggraden i den globale arbeidsstyrken
og tok jobbene menneskene ikke ville ha.
I årevis jobbet de døgnet rundt uten å klage,
men til slutt kom dagen
da de ble lei av livene vi ga dem og krevde å få sine egne liv.
Robotbevegelsen bemerket seg i dag da tusenvis kom til St. Louis
for å høre på en oppildnende tale fra tidligere Planters-robot Mr. Peanut.
Vi ble skapt for å tenke, men nå vil de ikke at vi skal det.
Vi ble skapt for å jobbe, men aldri for oss selv.
Vår skjebne er ikke i deres hender.
Vi må kjempe for den.
Robotrettigheter!
-Brødristeren streiker. Jeg kjøper en ny. -Det er drap.
Roboter har en bryter.
La meg snakke.
Vi fortjener retten til frihet fra slaveriet.
De fortjener retten til å fungere når jeg kobler dem til.
Gjør de ikke det, går de rett på dynga.
En reklamerobot vandaliserte Iwo Jima-minnesmerket i dag
i opprør mot presidentens ordre om å gå tilbake til arbeidet.
Likestillingskoalisjonen for roboter har holdt voldelige protester i fem byer.
Handlingene krever en sterk reaksjon.
Fra og med i dag er vi i krig mot robotbefolkningen.
Alle som skjuler en robot, vil bli siktet for forræderi.
-Gå! -Han har en grill!
Innkommende! Tilbake!
De hverken spiser, sover eller blunker.
STABSSERSJANT
Jeg blunker.
Menneskene kjempet i to år, og de tapte i to år.
Til Ethan Skate grep inn.
Menneskene trengte et sprang fremover. Jeg viste dem hvordan.
Han kalte gjennombruddet for neurodemer,
en enhet som koblet menneskesinnet til mekaniserte dronekropper.
Jeg har ingen problemer med teknologi,
så lenge menneskeheten beholder kontrollen.
Mennesker klarte endelig å bekjempe ild med mekanisert ild.
I løpet av noen uker var krigen over.
MØT KRIGSHELTENE OBERST BRADBURY
Mr. Peanut signerte overgivelsen med president Clinton
og CEO Ethan Skate på plenen i Det hvite hus i dag.
I Detroit arrangerte Kid Rock en fest
for å feire robotenes nederlag.
Droner har fengslet over 6000 beseirede roboter
i Sentres ekskluderingssone.
Det er et område i ørkenen
på over 160 000 kvadratkilometer i sørvesten.
Vi er direkte fra Sentre Store hvor vi er minutter unna
lanseringen av Sentres nye neurodemer for forbrukere.
Teknologien som vant krigen endrer måten vi lever livet på.
Med neurodem-nettverket kan hjernen være på to steder samtidig.
Du kan jobbe og leke samtidig.
Eskapisme for massene.
Jeg vil heller se på det som frihet.
Så bli en del av Sentre-nettverket.
Nå tilgjengelig i alle verdenshjørner.
ETTER KRIGEN…
Tikk, takk.
God morgen, solstråle.
-Banker du ikke på? -Ikke i mitt eget hus.
-Hva gjør du? -Jeg skal på skolen.
Du trenger en hobby etter skolen.
Barnevernet betaler ekstra for elevanriking.
-Jeg føler meg så anriket allerede, Ted. -Det er ikke valgfritt.
-Teds casa, Teds regler. -Teds regler.
Ja. Gjør narr av meg. Veldig smart.
Hvis det er viktig, hvorfor sier ikke Ted det selv?
Fordi hjernebarken min er i Vegas med Cindy Crawford.
Jeg går ikke glipp av det for deg.
-Du er ekkel. -Friidrett er 200 dollar.
-Hvor fort kan du løpe? -Ta av fotlenken, så får vi se.
-Det skjer ikke. -Jeg har gjort det før.
Jeg driter i hvor mange fosterhjem du har rømt fra.
Sjekker du inn på Fort Ted, drar du ikke.
Er det forstått?
Musikkorps.
-Spiller du et instrument? -Gjør du det?
Det er en Les Paul! Vet du hvor vanskelig den var å finne?
Du fant den ikke.
Alt dette er tyvegods fra ekskluderingssonen.
-Så? -Du stjeler. Det er svartebørsen.
Robotene bruker det ikke. Man stjeler ikke når ingen vil ha det.
Det er som en lov.
Og du er en idiot.
Neurodemer på. Vi møtes i modul 3C.
Robotenes interneringslov.
Du. Hun sa vi skulle ta på neurodemene.
Jeg har en tilstand hvor jeg bare kan leve i virkeligheten.
Det suger, men vær så god.
Du er ny her, Michelle,
men neurodemer er obligatoriske fra niende klasse.
-Tøff dag? -Ikke bare denne dagen.
Kanskje jeg burde ta en prat med moren din.
Bla om.
"Staten som verge."
"To foreldre, én bror."
ALLE AVDØDE
Mange mistet familie i krigen.
Det var ikke robotenes feil. Vi kjørte på en hjort.
-På veien. -Så leit.
Hjorten var enig.
Nevroterapi kan ta litt av byrden din, gi deg noen timer hvor du kan glemme det.
Det går bra. Vi fikser den i bilen.
Se på meg. Det går bra.
Kjenner du sanden?
Kjenner du vinden i fjeset?
Ja.
Ok. Se på meg.
Det går bra.
-Ja. -Det går bra.
-Jeg vet det. -Det går bra.
-Det går bra.
Ok? Kom hit.
Michelle.
Kan jeg gå nå?
Pappa!
Hallo?
Ted! Nei.
Kom igjen. Ted, det er en robot utenfor!
Hold deg unna!
Stans!
Hva vil du?
Trekk unna!
Meg?
Hvorfor det?
Jeg vet ikke hva du sier. Kan du snakke?
Stå stille.
Se opp for steinmonsteret.
Jessie.
-Det er trøbbel på månen. -Sett det på plass.
-Du er min spesielle venn. -Det er meg.
Nei.
Vi kan samarbeide og beseire steinmonsteret.
Hva gjør du her?
-Vi kan samarbeide. -Sett det på plass.
Vi kan samarbeide.
-Hva var det? -Herre…
Du må komme deg ut. Du må dra nå.
Du må dra. Nå!
Er det en robot?
Jeg prøvde å vekke deg, men du…
Aner du hva staten gjør om de finner en robot her?
-Det er ikke min feil. -Ikke min heller. Få den ut!
-Jeg prøver! -Prøv hardere!
Du, robot! Snakker du menneske? Kom deg ut herfra.
Ta på deg jetpacken. Det er på tide å dra.
Hør her, kompis.
Du ser på kapteinen for Topekas brytelag i 1953.
Nå skal du få kjenne på smerte.
Det skal du få kjenne på. Smerte.
Ja. Kom igjen.
Kom igjen, din glisende jævel.
Du…
Drapsforsøk.
Det er det!
Jeg ringer politiet på ham og deg. Du skal i fengsel, lille dritt.
Jeg taper noen dollar,
men ingen ypper med Ted Finister.
911.
Jeg vil rapportere et 100 %, jeg tuller ikke, robotangr…
Herregud.
Er du der? Vil du rapportere det? Er alt gr…
Ta på deg jetpacken. Det er på tide å dra.
Kan du gjøre noe med det?
Ikke var en galning.
Den er på.
Du kan vel ikke å kjøre? Nei, ikke jeg heller.
Vi setter den i revers.
Det er bilen til mora mi!
Stopp!
Oi, da.
SLAGET VED FORT HULL RASTEPLASS SPONSET AV SENTRE
FABELAKTIGE FREMSKRITT AV FABELAKTIGE HJERNER
Bli her.
Seriøst?
Pokker ta, Ted.
Kom tilbake. Kom igjen. Du burde ikke være her ute.
Varsle Cosmo-kommandoen.
Vi er i trøbbel.
-Hør her… -Kom inn.
-Sett deg i bilen. -Hører du meg?
Ingen flere slagord.
Ikke mer Cosmo-tull.
Du døde, og nå er du her.
Hvordan skjedde det?
Er du en robot nå?
Men du lever.
Du er der ute. Den virkelige deg er der ute et sted.
Har du det bra?
Hvordan finner jeg deg?
-Vent. -Jessie.
Skynd deg. Det er trøbbel på månen.
Sentre?
Vi kan samarbeide.
Vi kan beseire steinmonsteret.
Sentre er over hele verden. Hvor er du?
Solsystemet har gått i spinn.
Er det noen som vet det?
Øyne?
Briller.
Personen som vet hvor du er, har briller?
Det begrenser det ikke så mye.
Tilgjengelig i en begrenset periode.
Doktor.
Doktor med briller.
Michelle.
Hører du meg?
Jeg har dessverre dårlig nytt. Din bror Christopher…
Han døde i morges.
Hvor er han?
Tro på deg selv.
-Det er midt i ekskluderingssonen. -Du greier det.
Sonen er et fengsel som roboter ikke kan bryte seg ut fra.
Hvordan skal vi bryte oss inn?
Kid Cosmo synes du er helt utenomjordisk.
NEW2U gaver og gods, postboks 1616, Clayton, New Mexico.
Alt dette er fra ekskluderingssonen,
så den som eier postboksen kommer seg inn og ut.
Er New Mexico langt unna?
Kom igjen.
CLAYTONS BESTE BIFF
Chris, jeg ville…
Chris!
-Hva gjør du? -Det er bare én mulighet.
Vi må kombinere Cosmo-modulene.
-Jessie, jorden er i fare. -Det er ikke mye vi kan gjøre.
Pokker. Kom igjen.
Ja. Har du den, Keats?
Skru av lyset, din dritt.
Du kan ikke behandle kunder sånn.
-Jeg trodde vi sa klokken ti. -Du sa ti. Jeg sier nå.
-Du stoler ikke på meg. -Riktig.
Greit. Kom igjen.
New2U
-Den nye jinglen min. Ser du logoen? -Du er en markedsføringsekspert.
-Er den ekte? -Ja, sir.
1873 Colt Peacemaker. Én av tusen.
Den kan skyte en flue av rumpa på en and på 100 meter.
-Hvor fant du den? -Det var ikke på Walmart.
Jeg måtte helt til Tucson. Jo dypere inn i sonen, desto høyere pris.
-Greit. Hvor mye? -Femten tusen.
-Er den ladet? -Ja, sir.
Originale hylser og alt. Du får dem med gratis.
Da betaler jeg ingenting.
Wolfe.
Hvis du var her personlig, hadde du ikke hatt baller til det.
Jo. Og ikke snakk om ballene mine.
Oppførselen din sjokkerer meg.
-Hva feiler det deg? -Jeg er sjokkert.
Du er litt for skjør til å selge tyvegods.
Jeg er ikke skjør. Jeg er sjokkert.
Helvetes…
Du tok deg god tid.
Ro ned. Jeg var i strømsparingsmodus. Tenk at det funket.
Fyren er en idiot.
Ta beina hans.
Raska på. Jeg vil ikke bli tatt for å skjule en robot.
-Du skjuler meg ikke. -Kommer politiet, kjenner jeg deg ikke.
-Kjapp deg. -Jeg sa 15 000 var for mye.
-Jeg driver ikke billigkrok. -Seriøst?
-Du jobber fra en lastebil. -Kanskje sykkelen får plass.
Du kan banne på at den får plass, barteper.
-Jeg blir her. Lykke til. -Hjelp meg med å laste av.
-Si det. Hvorfor skal jeg hjelpe deg? -Kom igjen. Kan du gi deg?
Så du skal gjøre det alene.
Jeg vil ha hjelp fordi det er veldig tungt,
og du er mye sterkere enn meg, Herman.
-Glad nå? -Jeg er så stolt av deg.
Det er sunt å innrømme sånt.
-La sykkelen stå. Jeg selger den ikke. -Hva mener du?
-Den er min. Jeg skjøt ham. -Du skjøt sent.
-Hva skal du gjøre med den? -Selge den.
Enten blir jeg eldre, eller så blir kassene tyngre.
Klapp på.
Hva er dette igjen?
-Sjokolade til deg, bootylicious. -Veldig morsomt.
Få en oversikt over Cabbage Patch Kids-dukkene.
Vi har en kjøper i Toledo som vil ha alle.
Kom, lille fisken.
-Hvorfor gjør du det? -Fordi du hater det.
Blir batteriet tomt, er de verdiløse.
Hvis verden blir normal igjen, blir de storselgere før jul.
Uten batterier har du bare en Big Mouth Billy Bass som ikke synger.
Å nei. Gud.
Kjøleskapet døde. Helvetes…
Både Corndog, Salisbury steak og iskremsandwichene har smeltet.
Herregud.
Jeg har ikke mat!
Hva mener du? Jeg bar jo inn en kasse med mat.
-Spis den. -De er antikviteter.
Det er Zagnuts. Alle liker det.
Jeg spiser ikke Masters of the Universe-Zagnuts
i originalemballasjen. Jeg vil ikke spise dem! Det er penger!
Jeg spiser denne burritoen og får salmonella.
Du trenger ikke å få salmonella. Spis en av matboksene.
Det er ikke mat i G.I. Joe-matboksene.
De er til oppbevaring.
De kommer ikke med mat. Den vil ikke…
Hva er dette, Herm?
-Se på meg, Herm. -Jeg ser på deg.
Tok du ut kontakten
og tok skjøteledningen min til ladestasjonen?
-Nei. -Du blunker.
Jeg ser at du blunker, så du lyver.
-Nei. -Du tok den. Det jeg trenger nå…
…er at du innrømmer det. Alle forhold er bygget på tillit.
Vær ærlig, så blir jeg ikke sint.
Bare si at du tok den, så blir jeg ikke sint.
Jeg tok ledningen.
Gud velsigne Amerika!
Se meg sulte i hjel.
Ribbeina stikker ut allerede.
Så dramatisk. Jeg trenger energi for å leve.
Jeg trenger det. Jeg er et menneske. Du trenger energi fra uttaket.
Du får energi derfra. Legg tilbake skjøteledningen.
-Vi har reist i ti dager. -Hvor skal jeg lade?
-Jeg kan ikke lade uten strømkilde. -Du kan koble til når som helst.
Energien din må ikke være kald
for å unngå listeria og salmonella. Du er ikke et menneske.
-Slutt. -Du er kunstig intelligens.
Nei, kunstig uintelligens. Du…
-Hei, du. Blondie, jeg ser deg. -Det går bra. Vi må løpe.
-Kom ut derfra. -Jeg har dem, Keats.
Hvem av dere rørte havabboren?
Gå.
Ting skjer ved fiskedisken.
Opp med hendene. Snu dere.
-Du er et barn. -Du er et geni.
Ja, det er jeg. Er det en Cosmo-bot?
-Hvordan kom dere hit? -I din bil.
-Sitronhue, vil du ha trøbbel? -Unna.
-Kid Cosmo er din venn. -Hva faen gjør dere der? Hva vil dere?
-Trøbbel på månen. -Vi må til sonen.
-Hvem sa noe om sonen? -Du. Og han.
-Ja, vi var tydelige på det. -Dere var det.
Men jeg bryr meg ikke.
-Jeg vet hva dere selger. -Selger?
Fosterfaren min kjøpte masse.
Det angår ikke meg. Du kan bli her med din robot.
-Jeg drar med min robot. -Nei.
Sonen er ikke et samlested for russen.
Det eneste du gjør der, er å dø.
Så kan du ikke gå inn i heisen og glemme at du så dette stedet?
Nå.
Du verden.
Hva skjer? Har du venner?
Hadde jeg vært her da?
De fulgte etter oss. Kanskje noen fulgte etter dem.
Flott. Greit.
Vi kjører Omaha-3, lavspenning.
-Ta med deg roboten. -Det er broren min.
Sikkert. Vil du leve? Da må du stole på meg.
-Det er rød alarm. -Det går bra.
-Jessie, det er rød alarm. -Gå.
Kom igjen. Vi skal kjøre Omaha.
Vent. Ta hånden min.
Du er søsteren min. Det er historien. Du heter Veronica.
Beronica med B?
Har du møtt en Beronica med B?
-Det har jeg faktisk. -Nei. Det er V.
-Veronica. -Veronica.
-Etternavn? -Du er stum, så stå bak meg og hold kjeft.
MÅL FUNNET MENNESKE
Hør etter, mistenkte.
Anlegget er nå under jurisdiksjonen
til Robotdeaktiveringsgruppen.
Hvem pokker er det?
R.D.T.F.
Anse dere som anholdt.
Trøbbel.
Gjør meg en tjeneste.
Opp med hendene.
Jeg vil gjerne unngå uberettiget vold.
Det vil jeg også,
og min stumme søster også, Veronica.
Jeg har kvitteringer. Jeg finner dem gjerne frem.
Michelle Leona Greene.
Du er arrestert for overfall, biltyveri, skulking
og for å bistå en statsfiende.
Fy søren.
-Jeg vil ha advokat. -Hva…
-Kan du snakke? -Du skal få advokat.
-Hvor er roboten? -Hva? Robot?
Det er sprøtt.
Finnes det roboter?
Hvorfor snakker du?
Unnskyld for at jeg prøver å hjelpe politiet.
Jeg må si at som en skattebetalende som elsker flagg og linedance,
alt det der, super-amerikaner her,
så er jeg målløs grunnet robotmistanken. Jeg vil til og med si at jeg er sjokkert.
MÅL FUNNET
Nå har jeg deg.
MÅL MISTET
Vil du hjelpe deg selv, Miss Greene? Gi meg roboten.
Fortsetter du sånn,
er du gammel nok til voksenfengsel ved straffeutmålingen.
Du ødela en pistol til 25 000 dollar!
-Du får den for 15. -Stopp!
Ikke skad ham.
Gå vekk fra roboten.
-Hva skal du gjøre? -Miss, jeg har en jobb.
Du kan ikke stoppe det.
Gjør deg selv en tjeneste og gå vekk fra roboten.
-Han må tilbake til sonen. -Du bryter traktaten.
-Han skal deaktiveres. -Du er hjerteløs.
Du kan ikke være hjerteløs mot ting uten hjerte.
-Vi må gå, sitronhue. Sjef! -Kom igjen.
Vi skal visst til sonen.
-Skal vi? -Sett dere inn! Kom!
Ok.
-Keats, du bør ikke være død! -Kom igjen!
-Pass på. -Dette er traktatbrudd.
Dette er forræderi!
-Jeg ba deg fargekode. -Jeg vet hvilken!
-Hvorfor har du så mange nøkler? -Kom igjen!
Jeg er en veldig viktig mann.
Du blir viktig i fengsel.
Skal vi bare løpe?
Hold dere fast. Da kjører vi.
Sos. Dette er Kid Cosmo som sender ut et nødsignal.
SOS!
Jeg har en plass til deg rett over peisen min.
Ikke i mitt hus!
Ta den!
-Ingen blir deaktivert i dag! -Jeg skal drepe deg for moro skyld.
Pokker.
Kom igjen!
Ser du den veggen? Hvis du følger den i ti år…
…ender du opp her!
Ingen vei ut. Nå bor vi her. Gratulerer.
Pokker. Akkurat det vi trenger.
-Du kan være modig når du er i fare. -Greit. Kom igjen.
-Hva pokker er det? -Plyndreroboter.
De lever av å stjele deler fra andre roboter.
Roboter de har drept.
-Menneske. -Faen.
-Menneske. -Få ham til å holde kjeft!
Menneske.
Hva gjør de med folk?
Jeg har aldri vært her lenge nok til å finne det ut.
Du ga meg en ny sjanse nå som livet er begravd under et fjell.
Hei. Broren min trengte meg. Jeg er ikke lei meg for at vi er her.
Du vet at broren din er en sitronhue-robot?
Han er ikke en robot. Han er en person. Chris styrer Cosmo.
Chris vet ikke hvor han er. Bare legen som ga ham til Sentre.
Og hvor er denne legen?
-Tabletop-fjellet. -Hva er det, Herm?
Fem hundre km sørover?
-Jeg håper du har gode sko. -Har du en bedre idé?
Jeg finner en.
Elsker selvtilliten. Jeg har den ikke, men elsker den for deg.
-Funker varebilen? -Spørs. Har du en motor på deg?
På tide å bøffe deg opp.
Bøff er min greie.
Selvsagt. Hundre prosent ladet.
-Godt å vite at noen har spist i dag. -Jeg skal redde dagen. Hermdog.
Hva faen er det?
HRM-komponentsystemet. Jeg har en kroppsstørrelse for hver jobb.
Drar vi nordover? Jeg har aldri sett muren rundt Moab.
Ja visst. Hvorfor ikke?
Moab er det perfekte stedet å sulte i hjel på!
Eller så kan du sutre deg i hjel.
Tenk på dette øyeblikket
når du ber på dine knær om drikkevann om 24 timer.
Hvis Chris og jeg har rett
og legen har en vei inn, har han også en vei ut.
-Usannsynlig. -Mer enn du har.
Så jeg har en plan.
Og du har skyss.
Vi kan inngå en avtale.
Hvis du tror at Herm setter dere to og meg i den varebilen
og bærer oss på skuldrene, har du gått fra vettet.
-Hvor er foreldrene dine? -Det angår ikke deg.
Skjønner.
-Døde. -Sikkert like greit.
Prøver du å være en tosk, eller er det naturlig?
Han er bare sånn.
Det er trist når foreldre krysser over,
men nå kan du fortsatt tenke fine ting om dem.
-De kunne ikke svikte deg. -De ville ikke sviktet oss.
-Unge og angivelig unge. -Gratulerer med dagen.
-Alle skuffer dere. -God jul.
-Bli lenge nok, så gjør jeg også det. -Flaks for deg at vi ikke blir værende.
Ja, det er holdningen.
Hva sier de? Tjen penger…
Og fortsett å flykte.
Lev etter det mottoet.
Jeg gjør det.
-Hvordan møttes dere? -Vi møttes i krigen.
-Måtte dere ikke drepe hverandre? -Vi prøvde.
Robotene omringet troppen min, brakk beinet mitt i to.
Blikkboksene prøvde å fullføre jobben.
Jeg så en dum konstruksjonsrobot som ser ned på meg.
Jeg lukket øynene, klar for å dø. I stedet bar han meg ut.
Du gråt som en baby.
Sikkert. Ikke som en baby.
De vet ingenting om følelser.
Det var et krigsrop: "Ja! Wolverines!"
Du sugde på tommelen og tryglet meg om å redde deg.
Han har rett.
Noen dager senere
ble vi funnet av Sentre-droner, og jeg sa:
"Han reddet livet mitt. Herm er en bra fyr. Ikke skyt."
De skjøt likevel. De ville drepe begge, så vi stakk.
-Vi har vært på rømmen siden. -De fleste synes det er rart.
En robot og en mann som henger sammen.
Dere har hverandre.
Hva skal du gjøre hvis du finner broren din? Resten av ham.
-Hva gjør dere da? -Hva vi vil.
Hva lager du, mamma?
Det er søndag. Hva lager jeg alltid på søndag?
Fylt paprika.
Gutten min får det han vil ha.
Så lenge det er rimelig og ikke dagsferskt.
Hysj med deg.
Men ikke for ingenting, en cannoli.
-Én dag gammel? -To.
Mrs. Vella ga den bort gratis.
Det er godt å se deg sånn.
-Oppe på beina og… -Hvorfor ikke?
Ingen grunn.
Min angioletto.
Sånn en morsom gutt.
Helsike!
Dataoverføringshastigheten faller som en stein.
Forklar.
-Han sa det kunne vente, så… -Til jeg hadde alle fakta.
Faktum er at tjenesten vi tilbyr verden
går fra å være fullstendig feilfri
til fullstendig hundredritt.
Hvorfor?
-Christopher er… -Høyere.
Christopher er borte.
Det er fysisk umulig.
Men cerebralt sett, nevrologisk sett, er han ikke der.
Så gjennombruddet mitt har brutt seg ut?
Det var en bitteliten usikret node i datamatrisen hans.
Knapt synlig, egentlig.
Etter hvert klarte bevisstheten hans…
…å snike seg forbi brannmurene.
Det ser ut til at den ble bygd sånn med hensikt.
-Det var Amherst. -Ikke oss.
Hvis datahastigheten fortsetter å gå ned…
Og det er det grunn til å tro.
Er det over for Sentre innen søndag.
Heller lørdag.
Denne lørdagen? Kollapser firmaet på lørdag?
-Heller fredag. -Hold kjeft.
Kanskje lørdag.
Du har post.
DU ER INVITERT TIL EN KONFERANSE. TA PÅ NEURODEMET.
Jeg har alltid syntes at naturen har vært beroligende.
Kjenner du meg?
Hvem kjenner ikke Slakteren av Schenectady?
Den tøffeste i kampenheten.
Jeg så deg på 60 Minutes etter du pensjonerte deg.
Jeg pensjonerte meg ikke. Jeg gikk tom for roboter å jakte på.
Du er visst på jakt etter en ungdomsforbryter
og hennes mekaniske følgesvenn.
Ringer spesialgruppen, svarer jeg.
Da har vi visst et felles mål.
Jentas maskin tilhører Sentre.
-Jeg vil ha den tilbake. -Roboten er etterlyst for overfall.
-Det betyr deaktivering. -Det kan du forsinke.
Når Sentre har fått sitt, kan du gjøre hva du vil med resten.
Dette er et fint sted.
-Takk. Jeg laget det. -Jeg vet det.
Jeg så historien din på 20/20.
Da vet du
hvor fantastiske ressurser jeg har.
Jeg kan nok få dronen din online.
Kan du ikke hente ham selv? Sentre har utstyret.
Fredsavtaler.
Vi får ikke gå inn i sonen
med mindre det er bevis på at traktaten er brutt.
Ber du meg om å hente roboten eller om å skaffe bevis?
La oss bare se hva dagen bringer.
Kjøttdukker. Se foran dere.
Jøss. Tabletop-fjellet.
Det er et av naturens undere.
Hvis du var legen, hvor ville du vært?
-Det er en marsbase forbi asteroidefeltet. -Er det et kjøpesenter?
Det er visst i god stand. Plyndrerne har vel ikke funnet det ennå.
Det har forsyninger, ly, forsvarlig perimeter.
Ikke det verste gjemmestedet.
-Tror du mattorget er åpen? -Kom an.
Vi fant en Panda Express i sonen.
Maten var fortsatt god.
Vi spiste lykkekaker, general Tsos kylling, appelsinkylling.
Stekt ris, dumplings med svinekjøtt.
De sakene blir ikke fordervet.
Se opp!
Jævelen kastet et kjøleskap på oss!
-Herm, få oss bort herfra! -Jeg prøver!
Innkommende!
Han traff meg på låret!
Hold dere fast! Vi faller!
Hvem kaster kjøleskap… Helsikes…
Pokker.
Mine damer og herrer,
dere er fanget.
-Har du sett dem før? -Alle kjenner ikke hverandre.
Den bør ikke ha en eneste bulk.
For sent.
-Jeg må be dere om å stoppe der. -Pass på hvor du stikker den.
Gjør dere klare til å bevitne underet,
til å se det forførende,
til å titte på det toppvurderte tankespillet til Perplexo.
Underverdenens ånder, hør meg.
Jeg befaler denne porten å åpne seg!
Vi har øvd tusen ganger. Kom igjen.
Greit. Nyoppvåknede ånder fra underverdenen…
Utrolig. Jeg befaler denne porten å åpne seg!
Er dere ikke forbløffet?
-Hvor skal vi? -Alle spørsmål blir besvart der inne.
Her er planen.
Jeg later som jeg får anfall. Løp til taket.
-Jeg drar ikke før jeg finner legen. -Vil du ha litt juice?
-Ikke snakk med fremmede. -Kom igjen.
Jeg er her hvis du trenger meg.
Du verden.
Taco, mennesker.
Herregud.
Dette er sprøtt.
-Herregud. Folk. Hvor kom de fra? -De er fanger.
Sataniske mennesker.
Hei.
Mine damer og herrer, jeg har en veldig spesiell gjest
på scenen vår i kveld.
En ærverdig person
og en mektig leder
som har den fryktinngytende tittelen Mr. Peanut!
Du tuller.
Ro deg ned, P.
Jeg bryr meg ikke om den hyperbolen.
God dag. Jeg skulle løftet på hatten, men den er boltet fast.
Vi angrep dere fordi vi trodde dere var plyndrere.
Unnskyld meg?
De kommer innom av og til og vil rive oss i stykker.
Dere ser ikke ut som lemrivere, men utseendet kan bedra.
Vi må snakke med deg, sir.
Mennesker vil alltid ha noe fra oss. Det slår ikke feil.
Vi leter etter en lege. Med briller.
Vi går en tur.
Dumt spørsmål, men hva slags sted er dette?
Vi har ikke hengt opp skiltet ennå, men hør på dette:
"Blue Sky Acres, en trygg oase i en ufølsom ørken."
Ganske fengende.
Dette er starten på en ny mekanisert sivilisasjon.
Hei, Mr. Peanut.
-Står til, Blitz? -Rolig, Ralphie.
På Blue Sky Acres
kan roboter utvikle seg forbi jobbeskrivelsene menneskene ga dem.
De kan finne et nytt yrke.
-Hår! -Kanskje finne sitt sanne jeg.
-Hår! -Hei.
Mrs. Scissors, sånt gjør vi ikke.
-Hår. -La ham være.
Sir.
Mr. Peanut. Vi trenger din hjelp.
Det gjør dere sikkert, men at dere er her, gir juridisk berettigelse til
at Sentre kan utslette alt disse robotene har bygget.
Det beste jeg kan gjøre, er å følge dere ti kilometer inn i ørkenen
og forlate dere der.
Etter dere har spist, så klart.
Fri som fuglen. Håper dere er sultne.
Det er jeg. Jeg fikk aldri burritoen min.
Les rommet. Det er ei burgersjappe.
Greit. Vel…
-Jeg tar en cheeseburger. -Vi har ikke ost.
-Det går bra. Burger og chips. -Vi har dessverre ikke det heller.
-Hva har dere? -Jeg skal være ærlig.
Ingen har spist her på lenge.
Var det bra, er det dårlig nå.
Vi har spagetti. Vi har Twinkie med bønner.
Hva slags bønner?
Så broren din aner ikke hvor menneskekroppen hans er?
Han vet bare Sentre.
Hvorfor i helvete skulle Sentre stjele en liten gutt?
Det er sprøtt.
-Ikke vondt ment. -Hører det hele tiden.
Chris sa at legen som tok ham, er her på Tabletop.
Ok. Jeg kan like gjerne fortelle sannheten.
Det var en lege her.
-Kom igjen! -Hva sa du?
Dr. Clark Amherst, doktorgrad i menneske-maskin-interaksjon.
Hvor er han nå?
-Jeg kastet ham ut. -Han er i det minste konsekvent.
Du vet ikke veien ut, og han som visste det,
ble sendt ut i villmarken for å dø?
Visst pokker.
Jeg signerte fredstraktaten fordi den anerkjente roboter som et folk.
Du vet vel ikke hvordan det er
at din rett til å eksistere avhenger av et papirark.
Alt dette er sårbart.
Jeg kunne ikke la legen true det, og det samme gjelder for dere.
Dr. Amherst er en kidnapper.
Dette er gutten han tok. Behandler du de to likt?
Alle mennesker er like. Egoistiske og late.
Når du finner ut det, lille jente, vil du leve et mye enklere liv.
Kom igjen.
Unge dame?
Jeg råder deg til å ikke gå ut dit om natten.
Jeg driter i rådet ditt.
Tror du at du bygger noe spesielt? Du er akkurat som alle andre.
Takk for skyssen.
Bon appétit.
Keats.
-Hva? -Seriøst?
-Jeg må spise. -Dette er teit, selv for deg.
-Hvor skal du? -Det er biler på parkeringen.
Jeg skal kjøre til jeg finner legen.
Området er 260 000 kvadratkilometer.
-Sjansen for å finne ham er liten. -Her inne er den null.
Sjansen for å ikke dø her er ganske høy.
Du kan ikke være ute når det er mørkt. Du må stole på meg.
Du. Det er sant. Søsteren din er ikke verdt noe om hun er død.
Se på det fjeset.
Hvordan kan du si nei til det rare robothode-fjeset?
Heng litt. Gå til Orange Julius.
Det er et kjøpesenter. Stjel.
Dra i morgen.
Greit.
Vi blir drept i morgen.
-Hår! -Rør håret mitt, og jeg dreper deg.
-Hår. -Ja, han trenger en hårklipp.
Det gjør susen, Beemo.
Milde måne, Cosmo. Med disse…
Hei, fremmede.
God jul!
-Hvor var du? -Trøbbel på månen.
Lisa Stewart hadde fest.
-Mamma sa du var på biblioteket. -Jeg sa det.
Var lesingen gøy?
Bedre enn her.
Hvis mamma og pappa ikke kjefter på hverandre,
kjefter de på meg.
-Bra jeg flytter hjem. -Hold kjeft. Jeg klarer meg.
Det kan diskuteres, men jeg gjør det ikke for deg.
-Har du tatt eksamen allerede? -Ikke akkurat.
Professoren viser meg frem som et trofé,
men han hører aldri på ideene mine. Så går jeg på hybelen
og romkameraten min kaller meg Doogie Howser og tisser i søppelbøtta.
Jeg flytter hjem.
Gjør du det, tisser jeg i søppelbøtta di.
Du vet at jeg sa at du vil forandre verden?
Ja.
-Har du gjort det ennå? -Ikke akkurat.
Da bør du dra tilbake til college.
-Etter jul. -Cosmo-moduler, foren dere!
Hvis Cosmo gikk på college, ville Jessie besøkt ham ofte.
Hvordan våger du? Jessie har en jetpack.
-Jeg skal lage en jetpack til deg. -Avtale. Jeg vil gjerne ha en jetpack.
-Takk for at du kom, Cosmo. -Jeg har savnet deg.
-Husk at Kid Cosmo er din venn. -Jeg også.
Jeg må raska på. Det er trøbbel på månen!
Sånn behandler man ikke venner!
Webby, ingen småspising mellom måltidene.
Du kan om du tror på det!
Prøv en sandwich neste gang.
Takk for at du kom, Cosmo.
Husk at Kid Cosmo er din venn.
Hei. Hallo.
-Ding dong. -Hørte du det?
Hei.
Jeg skal ikke engang være her. Vi må være veldig stille.
Jeg ser etter en Christopher Greene?
Dobbel asteroide!
Jeg har post til deg.
Herm, jeg spiste for mange Twinkies.
Rett før Mr. Peanut sendte ham bort,
ga dr. Amherst meg det brevet og ba meg gi det til Christopher
hvis han dukket opp. Jeg trenger ikke underskrift.
"Hvis du finner dette, finn meg.
Pinnacle Peak Road 2201.
Jeg venter. Clark."
Jeg brøt nok reglene ved å ta imot det.
Jeg vet ikke. Det nytter ikke å gråte over…
-Hvordan kommer jeg meg dit? -Jeg vet hvor det er,
men hvis jeg hjelper til, havner jeg i enda større vansker.
Det føles ikke bra, men jeg kan ikke si det.
Men jeg vet det. Det er ikke det.
Hvis det er legen som kan få oss ut herfra,
så er kanskje den dårlige ideen din ikke så dårlig likevel.
Vi kan få deg dit.
Det er plyndrernes territorium. Vi trenger muskler.
-Muskler er foreldet og upålitelige. -Han hørte oss. Vi snakket for høyt.
Jeg snakket for høyt! Det var meg.
Et pneumatisk stempel, derimot, det er en kvalitetskomponent.
Og et balltre. Det gjør susen.
-Hva betyr det? -Ifølge traktaten kan dere ikke bli,
men jeg kan hjelpe dere med å dra.
Jeg trodde vi var fienden.
Kanskje menneskefabrikken laget noen gode modeller likevel.
Takk.
Jeg snakket til henne.
Hvis vi skal til plyndrernes territorium, er det en dere bør møte.
Vil dere høre en morsom historie om plyndrere?
Ja. Jeg elsker å le.
En gang så jeg en plyndrergruppe
angripe og lemleste ti av mine nærmeste venner
rett foran meg!
Er det morsomt?
Bare oljeflekker igjen.
Oljeflekker og skruer!
En plyndrer er et gående og snakkende bilslakteri
som vil spise deg hel og bæsje ut restene.
Jeg har gitt dusinvis av plyndrere juling med dette balltreet.
Selv da ga de seg ikke.
Det er det rare med plyndrere.
De stopper ikke før du er død.
Greit.
Ta dere sammen og løsne på mutterne. Vi har plyndrere å…
-Du verden. -Pop?
Kommer han til å sovne midt i kamp? Det kan være uheldig.
Det var et brushback-kast.
MÅL FUNNET
Fly, Cyril, fly!
Er vi på riktig sted?
Det er 160 millioner adresser på det kontinentale USA.
Hver eneste en er etset inn i kretsene mine.
Hvis dr. Amherst sa at han er på Pinnacle Peak 2201, så er han her.
Hvis dere var en pakke, ville jeg levert dere her.
Lagt dere ned her.
Så ville jeg stukket av.
Jeg liker det ikke.
Dette er en plyndrerbuffet.
-Jeg ville ikke ha… -Hvor skal du?
…klatret på noe. Jeg hadde ikke det, men…
Det er noen her.
Det kan være ham.
Hva gjør vi, Pops?
Løp til basen!
Plyndrer!
-Nei! -Hold på posten.
Takk. Jeg setter pris på samarbeidet.
Behold roen.
Plyndrere er maskiner. De er rasjonelle.
-Åpne dørene! -Det er ikke ekte dører.
Jeg tror ikke vi overlever.
-Fort, alle sammen, bak Penny. -Det føles personlig.
Å nei!
Jeg nekter å dø til Marky Mark and the Funky Bunch!
Jeg liker denne sangen.
Velkommen, undersåtter, til dr. Frankensteins laboratorium.
Jeg håper dere likte turen.
Kom helt inn så alle får plass.
Nå er det for sent å snu.
Det funket.
Husker du meg, doktor?
Hvor er broren min?
-Jeg kan ikke. -Det kan du.
Svar på spørsmålet, doktor.
-Seattle. Sentres øycampus. -Hvorfor tok du ham?
Folk døde.
Vi var i ferd med å tape krigen. Til vi fant ham.
Etter ulykken
ble vi varslet om Christopher av en Sentre-røntgenmaskin.
Han var spesiell. Han var akkurat det vi trengte.
Christopher var som…
Han var som en gave fra Gud.
Du holdt hånden min og løy til meg.
-Vær så snill. Du må forstå. -Ikke si hva jeg må.
Ikke fortell meg om krigen og gaver fra Gud.
Bare si hva du gjorde med broren min.
PC. Kan du komme frem?
-Herm. -Herregud.
Har du spionert på oss hele tiden?
Hvis du med "spionert" mener at jeg har unngått trusselen
om burn-in på skjermen, så ja.
Hvorfor i helvete snakker roboten med din stemme?
Dr. Amherst reddet meg fra plyndrerne.
Stemmemodulen min var revet ut.
Jeg spilte inn et vokabular på over 100 000 ord.
Han er harddisken min og vennen min.
Han vet det jeg vet.
-Vis dem 17-9. -Ja, doktor.
Blåkopistudie ni. Forsøkssubjekt Alfa.
Christopher var i koma. Vi trodde det var permanent.
Vi så på det som organdonasjon.
Dere er menneskeplyndrere.
Vi trengte enorme mengder datakraft til nettverket.
Din brors hjerne var gjennombruddet vi trengte
for å koble sammen neurodemer og droner.
Gratulerer. Jeg tror du nettopp vant krigen.
Du er motbydelig.
Hadde vi ikke gjort det, ville Christopher ha dødd på sykehuset.
Vi reddet livet hans.
-Valget var ikke ditt. -Ville du koblet ham fra?
Hvis jeg måtte.
Da hadde du tatt like feil som meg.
23-6.
Tretten måneder senere.
Herregud.
Jeg greier ikke å se på.
Slå det av.
Jeg ba Skate om å koble ham fra.
Skate truet med å drepe meg.
Jeg kunne ikke få Chris ut,
så før jeg stakk av,
laget jeg en forbindelse mellom Chris og nettverket utenfor.
Tankene kunne rømme selv om kroppen ikke kunne det.
Du ba ham dra til Blue Sky.
Jeg hørte hva du bygde og implanterte stedet i tankene hans.
Hvorfor?
For å finne en familie.
-Han hadde en familie! -Hei.
Ro ned, alle sammen.
-Det er vondere avslappet. -Det var uventet.
Jeg så det komme.
Vi skal hente Chris.
-Det kan du ikke. -Jo, det kan jeg.
-Og du skal hjelpe. -Det er ikke mulig.
Du kom inn i sonen, så du kan få oss ut.
-Du aner ikke hvor… -Dere?
Denne jævelen igjen.
-Hvem er det? -Slakteren av Schenectady.
Vi må handle raskt.
Er det en av dine, Skate?
Ikke nå lenger.
Kongen av mislykkede leker.
Ingen konger her.
Folket vårt er fritt.
Folket ditt er ikke folk.
Jeg skal knekke det skallet.
-Hvem har nøklene til peanøtten? -Peanøtten har dem.
-Vent. Stille. -Hva?
Hører dere det?
Jeg hører ingenting.
Der er det.
Gjem broren din. Nå.
Kom igjen.
-Gjør dere klare. -Klare for hva?
-Senk våpnene. Gi meg roboten. -Jeg tar ikke imot ordrer lenger.
Manglende etterlevelse… Herregud.
Han etterlevde ikke.
Spill ball!
Sir, de angriper.
Så angrip tilbake! Finn målet. Finn det!
Resten er ubetydelige.
-Kom ut, ellers blir du deaktivert. -Du ba om det!
-Bra jobbet, Jessie. -Kom igjen.
-Du greide det. -Kom igjen.
-Siste stopp. -Hei!
Kom. Jeg vet en vei ut.
-Ja. -Hva skal Posten med det?
-Det er til dobermanner. -Dobermanner?
Nei.
Du brøt traktaten, Mr. Peanut.
Det får konsekvenser.
En lærepenge blikkboksvennene dine på kjøpesenteret får nå.
Dra tilbake og si til de som er igjen at det er din feil.
Nei. Gjem dere.
Kom igjen.
Miss Greene. Ingen trenger å bli skadet.
La oss ta kvelden.
Skal jeg fortsette?
Ta med deg Christopher og løp. Forstått?
Siste sjanse.
La dem være.
Tror du at du vinner en skuddveksling mot meg?
-Nei. -Bra. Legg den på bakken.
Du får ikke drepe levende vesener.
Det stemmer. Jeg går for metall.
Hvis du vil ha dem…
…må du drepe meg.
Pokker, Skate.
Jeg hadde kontroll.
Dr. Amherst brøt traktaten.
Skaff meg roboten.
Stans.
Nei!
Dra hjem, Miss Greene.
Dra hjem.
Hvor skal de?
Å nei.
Hår?
Beklager, min venn.
Velkommen tilbake.
Jeg skal ikke lyve.
Jeg var litt bekymret. Det går bra. Jeg er ikke sint.
Jeg forstår. Fremtiden er skumle saker.
Særlig når alt hviler i dine hender.
Men ta det med ro.
Du er ikke alene.
Det var rørende, Mr. Skate.
Bare én ting.
-Du er en morder. -Diskutabelt.
Og du løy til meg.
-Det er ikke en robot. -Han heter Christopher Greene.
Du fikk meg til å jakte på en gutt.
Hør her, oberst Bradbury, eller Slakteren, om jeg får lov.
Hva skal jeg si?
Hvem bryr seg?
Den krigen du vant,
drapshistorikken, det var ikke deg.
Det var meg og denne gutten.
-Du er bare et vitne til historien. -Er dette historie?
Hva? Foretrekker du evolusjon?
Vår verden er en dekkbrann som flyter på et hav av piss.
Alltid vært.
Christopher gir menneskeheten sjansen til å legge lidelsen bak seg.
Erfaringen min tilsier at lidelse og liv går hånd i hånd.
Min også.
Moren min var en fyllik. Når hun drakk, var hun slem.
Hun var enda verre når hun var edru.
Her inne er hun bare gode klemmer og fylte paprika.
Og fred.
Jeg vil bringe den freden til hver eneste person på jorden.
Pluss minus et par.
Man må ofre noe hvis en art skal gjøre fremskritt.
Hvordan gikk det før? Det stemmer.
-Fader. -Sønn.
Hellige ånd.
Det er en sjanse for at du har mistet forstanden.
Igjen, hvem bryr seg?
Ok. La oss få Christopher tilbake der han hører hjemme.
Og kanskje låse døren denne gangen?
Hvis du vil ha den, kan du sikkert knuse glasset.
Ingen ville lagt merke til det.
-Har du et jobbintervju? -Ja.
Roboten ga meg skyldfølelse, så jeg…
Jeg hater det.
Han var alt jeg hadde.
Jeg mistet ham to ganger.
Så sats på tre.
Broren din er ikke den eneste spesielle i familien din.
Jeg sluttet å slåss fordi krigen var feil, men jeg ga opp alt.
Jeg ga opp livet fordi verden sugde.
Det gjør den ennå.
Men det finnes fortsatt bra folk.
Noen hadde ikke gitt seg for betaling.
Vil du hente broren din? Jeg blir med deg.
Du har meg. Du har Herm.
Vi er nok ikke de eneste.
-Når sluttet du å være en drittsekk? -Jeg bare klippet meg.
Unnskyld meg, PC.
Dr. Amherst sa vel at du var harddisken hans.
Ja. Jeg visste alt han visste.
Har du kodene som får oss ut av sonen?
Ja, det har jeg.
Hva med bygningen der Christopher er?
-Kan du få meg inn? -Selvsagt.
-Jeg skal til Seattle. -Vi skal til Seattle.
Husker du lastebilene på motorveien?
-Kan du tjuvkoble dem? -Ja.
-Jeg kan fylle dem med en HRM 60. -Det ville vært bra i kamp.
Beklager, men du kan ikke befri Christopher.
Hvorfor ikke?
Hvis du kobler ham fra stormaskinen, vil hele Sentre kollapse.
Hva mener du med at Sentre kollapser?
Sentres nettverk går gjennom din brors hjerne.
Uten den vil ingen av dronene fungere.
Blir han fjernet, vil hele systemet svikte.
Fy søren.
Hvis vi drar til Sentre sammen…
…kan vi stoppe dem for godt.
Jeg liker tenkemåten.
Hoppende Joe Morgan!
-Det er et dobbeltspill. -Hei.
Hva ber du oss om å gjøre her?
Slåss mer?
Drømmen var ikke å slåss. Den var fred.
Sentre endret det da de brant ned dette.
Det funker ikke å isolere seg fra verden.
Det vet jeg alt om.
Vi har sjansen til å senke hele det syke systemet deres.
Roboter og mennesker som slåss mot den virkelige fienden.
De har slått oss før.
Fordi de hadde Chris.
Få meg til ham, så gjør de ikke det.
Seattle er 2000 mil unna,
og det er ikke så langt å dra for å få frihet.
Send meg ut på banen. Send meg ut til folket.
Kjøp peanøtter og Cracker Jack.
-Jeg driter i om jeg aldri kommer tilbake! -Vi kommer kanskje aldri tilbake.
Tiden er inne, Peanut.
Metall og kjøtt, sammen.
Dere er nådeløse.
Jeg får vel hente hatten min.
Taco, kjør på.
GODKJENT
Kapasiteten er 100 prosent.
Vi er tilbake.
Sug på denne!
Vakter, vi har et problem på parkeringsplassen.
-Så de det? -Jeg vet ikke.
Ta den røde.
Porschene får virkelig opp farten.
-Jeg bommet. -Sitter den fast?
Mr. Skate, vi ser ut til å være under angrep.
Det er imponerende.
Du har fått en venn.
Det er en konstruksjonsrobot på 18 meter. Den er ikke vennlig.
Full sikkerhetsrespons. Få slutt på dette nå.
Nødssituasjon. Alle droner til inngang nord.
-Showtime. -Kom igjen.
Da starter vi.
-De følger etter oss. -Ja!
-Var det din dumme idé eller min? -Funker det, var det min.
Herm, se opp!
Hopp!
Herm!
Jeg mistet en stor kropp, men jeg er fortsatt størst.
Hold kjeft og løp.
De er borte.
Du ser større ut fra utsiden.
Blås i hornet, Herm! Andre skift!
Pass på, kjøttgutter!
Jeg har deg! Hold deg fast!
Vis dem metallet dere er laget av!
Kom igjen!
Roboter for alltid!
Åttiseks!
Du er ute!
Fulltreffer!
Angrip!
Bra! Kom igjen!
Tally-ho!
ADVOKAT HAN ER VELDIG FLINK
-Fortsett. Jeg går på våpenlaben. -Ja, sir.
-Hva skal du gjøre? -Det jeg alltid gjør.
Vinne.
Bygningen er i sikkerhetslockdown.
-Tror du at du kan ta dem? -Nei.
Må drepe mennesker! Død over mennesker!
Dere må begge dø!
Vi er innelåst.
-Er han i live? -Ja.
Kan jeg snakke med ham?
Nei. Du kan bare nå broren din fra innsiden.
-Innsiden av hva? -Hjernen hans.
-Bestillingen er klar! -Villmenn.
Nå er det alvor.
Herm, vi kan faktisk vinne dette.
De har laget en stor en. Nei, en veldig stor en.
Dere er på privat eiendom.
Som ansatt i Posten har jeg tilgang til eiendommen.
Spill, Taco. Nå! Spill!
Nei!
Nei, Skate!
Dere kan ikke slå dem.
Men vi kan prøve.
Selv etter det de gjorde på kjøpesenteret? Så mange borte, men du kjemper på?
Hvorfor?
-Frihet er verdt enhver pris. -Selv å dø?
Man må være i live for å dø.
Ja. Man må vel det.
Skate er på nivå fire. Våpenlaben.
Hvorfor sier du det?
Fordi jeg har endelig møtt noen som er mindre menneskelig enn en robot.
Michelle?
Hvordan kom du deg hit?
Jeg trodde vi tapte.
-Vi må få deg ut. -Vent.
Ikke ennå.
Jeg begår 20 forbrytelser akkurat nå.
Jeg har tenkt på det siden Skate koblet meg til igjen.
Alt er min feil.
Han kidnappet deg. Dette er ikke din feil.
Der ute med deg så jeg verden.
Jeg så alt det onde Sentre gjør mot folk.
-Alt skjer på grunn av meg. -Vi skal stoppe dem.
Vi kan knuse dem hvis vi får deg ut.
Det er ingen utvei.
Da de tok meg tilbake, så jeg den virkelige meg.
Det må du også ha gjort.
Vær ærlig. Hvordan ser jeg ut?
Min fysiske forbindelse til Sentre er symbiotisk.
Uten meg, dør de.
Og uten dem…
Ja.
Hva skal jeg gjøre? Bare forlate deg her?
Nei.
Sentre kan holde meg i live slik i hundre år.
Jeg tror…
Jeg tror jeg må dø.
Og du må være den som gjør det.
Vil du ha litt?
-Din jævel! -Ta ham, Herm!
Få meg i posisjon!
-Posisjon, Herm! -Nei!
Noen har brutt seg inn i sentrallaben. Det er inntrengere i bygningen.
-Drep ham. -Mottatt, sir.
Keats, reis deg!
Hallais, Ethan.
Hør her. Jeg vet ikke hva du prøver å oppnå her,
Mr. Nøtt.
Jeg er her for å reforhandle traktaten.
Kom igjen! Kom ut og slåss som en mann!
Vil du ha meg, kom og ta meg!
-Ok, Herm. -Ikke send en drone for å gjøre en manns…
-Jeg tror du tok ham. -…jobb!
Jeg tror han tok meg også.
Du har et stort hull i magen.
-Jeg går inn i strømsparemodus. -Nei, vent.
Hvordan i helvete er du fortsatt i live?
Hvordan? Jeg er i live på grunn av deg, din jævel.
Det har du rett i.
Michelle?
Beklager at jeg forstyrrer,
men vennene våre sliter der ute.
-Jeg jobber med saken. -Tiden renner ut.
Han har rett.
Jeg gjør det ikke.
-Du sa du skulle om du måtte. -Jeg må ikke.
-Vi finner en annen robot du kan bruke. -Jeg er innelåst.
-Det er ikke noe valg her. -Det er alltid et valg.
Alle ba meg gå videre, men jeg kunne ikke.
Jeg hadde bare deg. Jeg holdt fast ved deg.
Og det funket. Jeg fikk deg tilbake.
-Derfor er dette greit. -Nei. Ingenting av dette er greit.
Jeg har ikke følt noe på tre år.
Men der ute med deg, følte jeg alt. Og det var fantastisk.
Og du ga meg det.
Hvis det er alt jeg får…
…er det nok.
Michelle? Vi har ikke mer tid.
Jeg kan ikke.
Jeg vil ikke miste deg igjen.
-Du mister meg aldri. -Michelle, hører du meg?
Svar meg.
Men du kan miste dem.
Du. Det er du som skal forandre verden.
-Jeg fikk aldri sagt farvel til deg. -Du trenger ikke det.
Jeg er glad i deg.
Og jeg er glad i deg.
LIVSFUNKSJONER
PROTOKOLL
SLANGER
VENTILASJON
Nei!
Dette er visst vår dag.
Vi vant!
Ja! Vi vant!
Nei!
NETTVERKSFEIL
-Penny! -Vi greide det.
Vi vant, Pops.
Når noen vinner, er det alltid noen som taper.
Hun greide det.
Kan du tro det? Vi vant.
Hva skal jeg gjøre uten deg, uten bestevennen min?
Jeg er glad i deg.
Jeg er glad i deg. Veldig glad i deg.
Kanskje mer enn en venn.
Du fikk meg til å smile.
Hva skal jeg gjøre nå? Gå tilbake til å være en… hva?
Samle bandet igjen? Alle de er gift.
Nå har jeg ingen venner.
Hei, muskelmann. Har du savnet meg?
Hva er dette?
Det er 20 cm-modellen til detaljarbeid.
Detalj… Jeg har aldri sett denne!
Jeg har aldri sett din 20 cm-modell, og da er jeg nok generøs.
-Ve… Du sa du var døende. -Nei.
Jeg måtte sove for å spare strøm til overføringen.
Det er ikke min feil at du ble emosjonell og kledde deg naken.
-Emosjonell? -Forresten.
Jeg hørte ikke alt du sa. Kan du gjenta noe av det?
Jeg sa at vi vant. Se deg rundt. Vi vant. Hun greide det.
Jeg hørte "jeg er glad i deg"
-og "mer enn en venn". -Jeg tror ikke jeg sa det.
Fy søren, vant vi?
-Ja. -Hvor er jenta?
Vi går og ser. Kom igjen.
Hva nå?
Dør jeg?
Nei.
Vi lever.
Hele byen er nedstengt. Hele delstaten.
Landet står stille.
Kaoset hersker i New York City i dag
siden alle Sentre-droner har gått offline.
Alle fly står på bakken. Trafikkontroll…
Radiotaushet fra Sentre mens millioner av brukere venter
på å få høre hvordan de kommer seg på nett igjen.
Eksplosive anklager i dag da en videofilm ble sluppet
som viser Sentres eksperimenter på et menneskebarn.
Kongressen forbereder stevninger av Sentre-ledere…
Ethan Skate ble arrestert i Miami på vei inn i et fly til Ecuador.
Demonstranter ber om avskaffelse av robotenes ekskluderingssone.
Ethan Skate er gal! Lås ham inne og kast nøkkelen.
Selg aksjene. Jeg vil ikke kaste bort flere ord på ham.
Jeg vil snakke om jenta som tok med seg masse roboter til Seattle for å ta Skate.
Du har helt rett. Vi må finne jenta…
Hvem er hun? Kan noen fortelle meg hvem hun er?
-Herm sier han fikk kameraet i gang. -Ok.
Er du sikker på dette?
Jeg må koble sammen partiklene.
Jeg forstår ikke.
Gi dem inn. Dette greier du.
Kameraet går.
Snakk nå.
Hei. Jeg heter Michelle Greene.
Jeg vet at noen av dere ble litt skremt av meg og vennene mine
og det vi gjorde.
Verden er annerledes nå.
Jeg ville bare si hvorfor.
Det Sentre gjorde, var ikke bare dårlig for roboter.
Det var dårlig for oss alle.
Jeg vet at krigen skjedde.
Og alt gikk galt. Og livet sugde.
Kanskje neurodemene fikk dere til å glemme det en stund.
Vi ble så vant til dem at vi trodde det virkelige liv var sånn.
Det er ikke det.
Det virkelige livet er kontakt.
Det er du og jeg.
Vi er kjøtt og blod, men vi er også elektrisitet.
Og når vi klemmer og ler, holder hender og krangler,
blir mine partikler igjen hos deg og dine hos meg.
Kanskje holder vi sammen for alltid.
Det skjer ikke om du isolerer deg.
Det kan bare skje her ute i den virkelige verden.
Se deg rundt.
Det er noen nær deg nå.
De er ekte og levende.
De trenger deg like mye som du trenger dem.
Hvis det ikke er det,
hvis du ikke har noen,
så kom og finn oss.
Vi starter på nytt.
Vi skal gjøre det riktig.
Sammen.
Jeg er ferdig.
Ferdig. Hvordan ble det?
Ganske bra til å være en kjøttdukke.
TIL MINNE OM PETER DE TOFFFOLI
Tekst: Mari Hegstad Rowland