Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Egy platánfán születtem.
Anyám a tizedik hónap felénél járt velem,
s azon tűnődött, véget ér-e valaha.
Nem látta a végét.
Így hát egy boszorkányhoz fordult segítségért, akit a nagyikám ismert.
A boszorkány megkérdezte anyámat, hogy a gyermekét
a végzet vagy a sors vezesse.
A végzet engedne dönteni, hogy balra vagy jobbra fordulok,
de a sors egy egyirányú úttal érne fel.
Anyámnak mindez egyre ment,
így a boszorkány döntött, és utat mutatott neki.
De először fel kellett másznia egy platánfára,
és elénekelnie a kedvenc zsoltárát, mielőtt megérkeztem volna.
Anya szerint mivel nem a földön születtem,
hiányzott belőlem az eséstől való természetes félsz.
Szia, Odette!
Így egy félelem nélküli élet terhe sújt.
De Clarice barátnémat valami egészen más dolog sújtja.
Szia, édesem!
Az ő terhe, hogy egy olyan anyához született,
aki azt hitte, hogy ha faarccal megjátssza a tökélyt,
akkor az emberek nem veszik majd észre, hogy egy nyamvadt balek.
A fotósok kattintgattak, és Clarice anyja felöltötte begyakorolt mosolyát,
mint általában, amikor a férje ki tudja merre járt.
AZ ÚJ FIGYELEMRE MÉLTÓ NÉGER CSALÁD
Mivel én egy fán születtem,
Clarice pedig egy fehér kórházban,
Barbara Jean barátnőnk sem születhetett
erre a világra akárhogy. Nem is tette.
De nem úgy érkezett, ahogy azt vad és szabados anyukája várta.
Uraim, hadd meséljek a csinos hölgyről!
A munkaadója leitatta a lehetséges apukákat,
hogy megeredjen a nyelvük a nőikről.
- Loretta... - Biztos
csuklottál, mert én... Ő nem az enyém.
Loretta, mit csinálsz velem? Nem szeretsz?
Hamar rájöttek,
hogy mind ugyanarról a nőről hencegtek.
Mindenki úgy hitte, hogy a hármunk szokásostól eltérő
világrajövetele rossz ómen volt,
hogy a festményünk nem remekmű, hanem holmi kaotikus összevisszaság.
Olyan összevisszaság, amit a végzet vagy a sors vezérel majd.
Nem voltam elég halk vagy vicces ahhoz, hogy megbocsássák,
mekkora nyűg tudok lenni.
De Clarice és Barbara Jean szerettek.
Hittem, azért születtem, hogy ezt viszonozzam,
de a barátság nem mindig alakul így.
Az a boszorkány egy egyirányú utcába rakott,
ami elkerülhetetlenül ahhoz vezetett, hogy a hármunk könyve
szétfeslett a varrásnál.
Szikomorfán születtem
Bravó, Clarice!
- Odette... - Bravó, Clarice!
Ráadást!
Ülj le, Odette!
Aha, Clarice. Aha. Nem tartok meg még egy trófeát.
Vidd csak haza!
Tele van a kredenc, Odette.
Mihez kezdjek velük?
Az összes többi zongorista úgy tekint rá,
mint Jézus második eljövetelére.
Erre te úgy nézed, mintha tartozna neked.
Azt hittem, szebbet találnak ki.
Nézd csak meg!
Inkább a New York-i repülőjegyed járjon az eszedben!
- Jegyek. - Látod? Megmondtam.
Én mondtam, hogy a lemezszerződés lesz anyukád trófeája.
Inkább ő, mint én, mert már belefáradtam.
Mindegy honnan nézzük,
akkor is ez a világ legrondább ruhája.
A gönceid szüzességi biztosításnak is elmennek.
Akkor hordhattad volna őket, hogy megőrizd a tiéd.
Sosem láttam senkit ilyen gyorsan
a Szűz Máriából Mária Magdolnává változni.
Bordély lett a templomból.
Soha többé ne kérdezz tőlem semmit!
Nos, nem panaszkodom, ahogy Richmond sem.
Nem tudok dönteni, Clarice.
- Figyelj! - Oké.
Próbáld fel a kéket!
- Mi? Ne már! - Nézd!
Nem számít.
Ekkora hűhó, erre egy néma fazonnal
- hoztok össze! - James kicsit félénk, Odette.
És az, hogy folyamatosan locsogtál, valószínűleg elijesztette.
Merész nő vagyok nagy szájjal.
Ha Jamesnek ez gondot jelent,
akkor akár el is húzhat,
mert én nem ülök ott...
- Ez mire jó? - Kiemeli a színt.
Mintha fojtogatnál.
A díszítőhang a lényeg, Odette.
Ha ezúttal James meglát, be sem áll majd a szája.
- Ő mindig csak hallgat. - Nézd!
Pörögj! James, gyere csak!
Odette, ezt vidd el
Barbara Jean barátnődékhez!
- Barbara Jean? - Ma temették az anyukáját.
Sütöttem nekik csirkét.
Neki nincsenek barátai.
Az unokatesóm egyszer látta, hogy egy csótányt
fésült ki a hajából.
Dugulj el!
És Nagy Earlhöz megyünk.
Barbara Jean a másik irányban lakik, és magas sarkúban vagyok.
Odette elviszi a csirkét Barbara Jeannek,
mert ráfér a lányra a kedvesség.
Ha a cipőd miatt aggódsz, menj mezítláb!
Ha félsz a csótányoktól, akkor lépj hátra!
De lehet, hogy csak haza kéne menned, Clarice.
Elviszem, anyu.
Csinos a parókája!
Kemény és mogorva, mi?
Anyukád hová küldött minket?
Ezért nem járok ide.
Hát, a Dőlő Fán túl vagyunk.
- Így lehet eltűnni. - Honnan veszed?
Az unokatesómtól, Veronicától.
Bárcsak inkább őt rabolnák el!
- Sziasztok! - Ne szólítsd meg őket!
Hát, ezt a hozzáállást nem bírom.
- Szólhattak volna. - Minket néznek.
- Ha anyám megtudja, hogy itt jártam... - Túl sokat fecsegsz.
- Mi az? - Kakis lesz a fehér cipőd.
Odette, csak jövünk, és megyünk.
- Csak jövünk, és megyünk. - Jó, gyere!
Biztos jó háznál vagyunk.
Csak hagyd itt!
Ha vállalod, hogy elfutsz anyám elől,
akkor csak rajta!
Már művészi szintre emelte a fenyítést.
Odette!
Jó napot!
Ezt a csirkét anyukám küldi Barbara Jeannek.
Barbara Jean! Itt vannak a barátaid.
Őszinte részvétünk.
- Anyukám küldi. - Köszönöm!
Üzenem anyukádnak, hogy a nevelt lányommal
köszönjük a kedvességét.
Gyertek csak be!
Gyertek!
Hol vannak a nagynénik és unokatesók?
Nem jöttek a temetésre?
Gondolom, nem érdekelte őket.
Elnézést! Milyen udvariatlan vagyok!
Kislány, hozz a vendégeknek poharat!
Ne!
Nem, köszönjük, uram.
Csak elhoztuk az ételt, és eljöttünk Barbara Jeanért.
Anyukám kérte, hogy vigyük át vacsorára,
és nincs kifogás.
Nem.
Nehéz napja volt.
A családdal van a helye.
Ezt akarod, Barbara Jean?
Igen, ezt.
Ha nem akarja, hogy eltörjem a kezét,
azonnal vegye le róla!
Tudom, ki vagy.
Te vagy a dilinyós boszorkánylány, aki valami fán született.
Elvileg semmitől sem kéne félned,
De úgy tűnik, ezúttal van mitől, kislány.
Igaza van rólam.
És apukám aranykesztyűs bajnok volt.
Kis korom óta tanítja,
hogyan bánjak el az ijesztgető ostoba fajankókkal.
Szóval, hadd köszönjem meg, amíg még magánál van,
a lehetőséget,
hogy megmutathatom, mi mindent tanított!
Húzd le a cipzáromat!
Húzd le, most!
Nehogy már ez a seggfej összevérezze a ruhámat!
Na, rajta!
Hol az az öv? Gyerünk!
Igen. Használja csak az övét!
Nincs nekem időm erre a szarságra.
Mit számítasz te nekem?
Menj csak!
Nem tudtam, hogy apukád bokszol.
Apu vasággyal van 50 kiló.
Ugyan kivel bokszolna?
Na... Menjünk, Barbara Jean!
Akár el is jöhetnél Earlhöz.
- Nem is tudom. - Gyere!
Szép a ruhád, jól nézel ki.
Köszönöm!
Ó, és Barbara Jean, bármit is teszel,
meg ne edd anyukám csirkéjét!
Én két hétig ültem a vécén.
Az íz, a szag.
Szia, bébi!
Anyukáddal nem vihetjük magunkkal.
Egy nap a tiéd és Lydiáé lesz.
Nézzenek oda! Ms. Gigi milyen csinos!
Jó napot! Szia!
Barbara Jean... Fantasztikus! Meg kell kóstolnod!
Nézzenek oda! De szépek vagytok mindhárman!
Tisztára, mint a The Supremes.
Nagy Earl, ő Barbara Jean.
- Jó napot! - Isten hozott Earl éttermében!
Örvendek.
- Kicsi Earl! - He?
Vezesd asztalhoz a hölgyeket!
- Hölgyeim... - Szia, Kicsi Earl!
Ó, Barbara Jean! A turmixok itt mennyeiek.
És rendelj egy szelet pitét is!
Lehet, hogy hizlal, de megéri.
Tűnés innen!
Ez az asztal foglalt a The Supremesnek.
Pá!
Ülj csak le!
Kösz, Kicsi Earl!
- Mizújs? - Szia, Richmond!
Szia, bébi!
De csinosak vagyunk ma!
Hogy s mint, Odette?
Ő itt Barbara Jean.
- Sziasztok! Hogy vagytok? - Örvendek. Richmond.
Csinos a ruhád, Odette.
Nem is. A nagymamám varrta.
Mindkét szemére vak.
Hány touchdownod volt?
- Touchdown? - Aha...
Három meglett, egy majdnem.
Csak egyszer ültem.
Több is ment volna, ha ott vagy.
Hát, nem volt.
Clarice-t állva tapsolta a közönség.
- Büszkeség! - Igen?
Nem a jövő hétvégén van a fellépés?
Semmi baj.
- Arra elmegyek. - Ez volt az utolsó.
Bocs! Várj! Szóval te fellépsz?
Ő pedig futballsztár?
Félek megkérdezni, hogy ti mit csináltok.
Helyben hagyok és rabul ejtek másokat.
Ez a lány nem oké.
- Ő nővérnek készül. - Tényleg?
Nem is tudtam, hogy van rossz oldalad is, Odette.
Folytasd csak! Még kiderül, mennyire jó, Richmond.
James! Betennéd ezt nekem Richmond autójába?
- Nehogy elfelejtsem. - Jó.
- Köszönöm! Igazi úriember. - Odaadom.
Az biztos.
- Szerintem tetszel neki. - Bébi!
- Igen? - James ma megszólal?
Egy egész listát adtam neki, hogy miről beszéljen.
Nekem erre nincs időm.
Megdicsérte a ruhádat.
Ezt már nem! Beszélni fog!
- De ő... oké. - Tőle én is félnék.
Hé, mit ígért neked Richmond?
- Mi? - Hogy elgyere.
Azt mondta, engedem, hogy letapizz?
Hát nem.
Nem ígért semmit.
Akkor miért vagy itt?
A múltkor is csak ott ültél, bámultál, mintha két fejem volna.
Hát én ilyen vagyok.
Ha nem tetszik, akkor bámulj valaki mást!
Nem akarok mást bámulni.
Miért nem?
Biztos nem emlékszel, de amikor 12 évesek voltunk,
összevertél két srácot, akik Frankensteinnek hívtak.
Azóta tetszel.
Menjünk vissza!
- Menjünk ki! - Nem, köszönöm!
Na! Jól van, akkor maradjunk!
Nem tetszik, ahogy Barbara Jean mostohája hozzáér.
Majdnem megvertem.
Curtis sosem volt jó ember.
- Elintézem. - Köszönöm!
Szóval, Barbara Jean...
igaz, hogy a színpadon születtél
a Szaténcipő Férfiklubban?
Veronica!
Barbara Jean, kérlek, rá se hederíts a kuzinomra!
Tudod, mit, Veronica?
A minap apám azt prédikálta,
- hogy Isten nem kedveli a csúnyákat. - Ámen.
Talán vasárnap ülhetnél az első sorba,
mert te egy szépségversenyt sem nyertél.
De komolyan! Még mindig 0-20-ra áll?
Azt hittem, mostanra leállsz. Bocsi, én már 10-nél feladtam volna.
Dumálj csak!
Köszönöm, hogy elhívtatok, de mennem kell.
- Ne! - Várj!
- Majd találkozunk! - Barbara Jean, kár érte!
Richmond, mindjárt jövök.
A nejemmel beszélnénk veled.
Gyertek velem!
Semmi baj.
A lányunk, Lydia, nemrég kiköltözött.
Most Chicagóban jár iskolába.
A szobája üresen áll.
A tiéd.
Nem, nem fogadhatom el.
Csak udvariasságból tiltakozol.
Earl reggel segít elhozni a holmidat.
- A mostohám... - Szívesen látunk
ma estére, vagy addig, ameddig csak szeretnéd.
Gyere, drágám!
Soha senki nem tett még értem semmi kedveset.
Még azok sem, akiknek kellett volna.
Nem is ismertek.
Akkor jobb, ha megismerünk,
mert mostantól barátok vagyunk.
Anyukádra! Nyugodjon békében!
Nem.
A The Supremesre!
- A The Supremesre! - A The Supremesre!
Ez nagyon finom, Ms. Thelma!
De várom, hogy megismerd a fiúkat!
Nagy Earl nem sokkal később elveszítette Ms. Thelmát,
de az még fájóbb volt, amikor őt veszítettük el.
A férfit, aki összefogta a lapjainkat,
akinek a könyvünket köszönhetjük.
Szóval apa így halt meg?
Így találtam rá, Kicsi Earl.
Biztos anyukádért imádkozott.
És csak most szól?
Nem akartalak éjjel zavarni. Aludnotok kell.
Nem a minap hívta fel Odette-et és Jamest az éjszaka közepén?
De James a törvény szolgája, tán nem?
Szerintem rendben volt.
Azt mondta, szellemet látott.
Még ha igaz is volt,
James ugyan mit tehetne?
Bilincselje meg Caspert?
Minnie, miért nem hívott fel?
Ó, Earl!
Minnie!
Hol aludt tegnap éjjel?
Az ágyban. Hol máshol?
- Az ágyban? - A kanapén...
A kanapén kijön az isiászom.
De egy halott az ágya mellett
mély álomba ringatja?
Szia, James!
Sziasztok!
Pár perc és jön a halottkém,
hogy elvigye Nagy Earlt.
Kösz, James!
Most bezzeg szomorú. Most bezzeg zokog.
Szia, Lester!
Szia, drágám!
Semmi baj, Barbie... Nagy Earl biztos nem szenvedett.
Lelj ebben megnyugvást!
De én szenvedek.
Ms. Minnie, menjünk vissza az étterembe!
Főzök teát.
Hátha megnyugtatja.
Ne tégy úgy, mintha érdekelne!
Azóta próbálsz szabadulni tőlem,
hogy hozzámentem apádhoz.
Ms. Minnie! Ó, Ms. Minnie!
Részvétem. Istenem! Tudtam, hogy valami baj történt,
mikor nem jött el a szeánszunkra.
Ez a vén szatyor még mindig jósol?
- Bizony. - Hallottam, Clarice.
Veronica, ne add már a lovat Minnie badarságai alá!
Nem badarság. Megismertem egy férfit, és tudnom kell, ő-e az igazi.
Nos, Veronica, nincs szükség jövendőmondóra.
Csak vess egy pillantást a múltadra!
- Isten is hall ám! - Helyes.
Mert ő is ezt mondaná.
A szellemi vezetőm, Nagy Károly, eljött hozzám ma reggel.
Azt mondta, jövőre követem Nagy Earlt a sírba.
Jövőre.
Úton vagyok a nagy jutalmamhoz,
és itt senkit nem érdekel, mi lesz velem.
Engem érdekel.
Ó! Én ezt nem bírom.
- Engedj... - Jó, menj csak!
Mind hitetlenek vagytok.
Rendben lesz, Minnie.
Jövök már, Nagy Earl.
- Hallottátok Earlt? - Őszinte részvétem.
Isten nyugosztalja!
- Earl jó ember volt. - Jól van, Charlie.
Add csak! Köszönöm!
Egy halott mellett aludni, szellemi vezetők...
- Nem bírom. - Nem hiszem el, hogy Nagy Earl elment.
Beteg volt...
James vérnyomása magasabb, mint Earlé.
De meleg van itt!
November van, Odette.
És novemberben nem lehet melegem?
Én mondtam. Változókorban vagy.
Lehet, hogy lassan betöltitek az 50-et, de az én méhem még mindig 22.
A méhed majd átsegít a következő évszázadba.
- Így van. - Megmondtuk,
hogy ez bizony korai menopauza.
Teljesen megőrült.
- Ms. Minnie ért a jelenetekhez. - Az biztos.
Mindent bevet.
Richmond, elkésünk.
Halló!
- Halló! - Ki az?
Senki.
Téves hívás.
Clarice már átnézte, amit választottak.
Tudod, hogy szitkozódni fog, ha hozzáadunk egy dalt.
Nem is értem, miért beszélünk róla.
Hát, Nagy Earl Minnie férje volt.
- Drágám! Vedd ki a süteményt! - Igen?
- Nehogy odaégjen! - Máris, szívem.
Számít a szava...
még ha senki nem is akarja hallani.
De ha felzendül a Namo Myoho Renge Kyo,
te tartod vissza Clarice-t.
Azt Richmondra hagyom.
Biztosan neki is van miért vezekelnie.
Clarice néma telefonhívásokat kap.
Próbálta a csillag 69-et?
- Blokkolva. - Sok profi csapat és főiskola
titkosítja a számát.
Úgyhogy nem tudhatjuk, Odette.
Te nem tudod, ő pedig nem akarja tudni.
Richmond úgy érzi, a cukorbajok után kimaradt valamiből.
- Szereti a figyelmet. - Azt mondom,
hogy ha megtudom, hogy megcsalja Clarice-t,
visszasírja még a kómát.
Bébi, tudod, hogy imádlak a hálóingedben, de fel kell öltöznünk. Menned kell...
Menj, készülődj! Ott találkozunk!
Ne felejtsd el a lasagnét! Szia!
Oké. Szia!
Oké.
A fenébe!
Nagyon tetszik a ruhád.
Köszönöm!
Amikor Nagy Earlhöz költöztem,
nem volt másom, csak anyám ruhái.
Ócska használt ruhák.
De ő minden nap megdicsért, hogy szép vagyok.
Gondoltam, ez a ruha is bejönne neki.
Tudom, én...
Ne!
Nem vagy gyenge.
Aki gyenge, már két italnál tartana.
Az, hogy visszatetted,
csak megerősíti azt, amit már tudok.
Te erős vagy, Barbie.
Hé!
Mindig velem van. Ahogy a megbízható kártyáim is.
Egek, képtelen leállni ezzel a szarsággal.
- Fogd ezt, kicsim! - Oké, anya.
- Egek! Gyere, menjünk be! - Pont tavaly...
- Üdv mindenkinek! - Szia!
Vigyétek be a konyhába!
Igen, asszonyom.
Meg kell mondanom...
zeneileg tökéletes lett volna,
ha Odette nem piszkál bele.
Minnie csak egy kis zsályát és füstöt vetett be, ennyi.
Nem volt rossz mise.
Olyan volt, mint a díszítőhangok.
Hihetetlen, hogy Nagy Earl elment.
Vigyázott rám,
- pedig nem lett volna muszáj. - Szeretett, James.
De fel nem foghatom, miért vette el Minnie-t.
Egykor revütáncos volt.
Én megértem.
Mind apaként tekintettünk Nagy Earlre,
de attól még férfi volt, nem igaz?
Gondolom, időtöltésnek jó volt, míg újra Ms. Thelmával lehetett.
Nézzétek azt a szobrot!
Büntetni kéne azt, amit ez a nő Ms. Thelma otthonával tett!
A villogástól megfájdul a fejem.
Azóta csinálja, hogy bejöttünk.
Jól van. Biztos csak kilazult egy izzó.
- Oké, bébi. - Biztos?
- Persze. - Oké.
Szereti hasznosnak érezni magát.
- Itt is van. - Tessék, apa.
Carl, meg akarod ölni apádat?
Ne Carlt hibáztasd, bébi! Ez csak egy kis sonka.
Anyukám mindig azt tanította, hogy tisztelegni
- disznóhússal kell. - Ámen.
Barbara Jean!
Mi történt?
Elnézést! Lester!
Valaki hívja a mentőket!
Jézusom!
Lester...
Jól van.
Barbara Jean! Ezt meg kell nézned! Gyere!
- Szia, Lester! - Szia, Barbie!
- Mit szólsz hozzá? - Nagyon menő, Lester.
Úgy értem, szép autó.
És a legjobb...
Fuss, fiú!
Hé, Desmond az.
El az útból!
Takarodj az utamról, fiú!
Takarodj az utamról!
Takarodj a utamról, néger!
Hé!
Bocs, de Desmond megint el akart ütni minket.
Nem kéne ujjat húznod azzal a tahóval!
- Jól vagy? - Nem először
löktek fel, megvagyok.
Én inkább levenni szeretnélek a lábadról.
Vénembernek tartasz, igaz?
Nem, nem tartalak annak.
Akkor jó.
Elvihetlek vacsorázni a városba?
Utána beülhetünk egy mozifilmre.
Persze. Odette és Clarice már régóta szeretnének eljutni a városba.
- Hahó! - Jól van. Elintézem.
Gyertek! Igyekezzetek, és gyertek ide!
- Jó. - Később találkozunk.
Moziba mész Lesterrel?
Te is jössz.
Gyertek már! Gyertek!
- Odette, mi az? - Készülődjetek!
Remélem, készen álltok!
Mondom, futás!
- Itt a város. - Gyerünk!
Oké, Odette. Szia, Kicsi Earl!
Lassíts!
Sziasztok!
...évente edzőt váltanak.
- Nyugi! - Mi folyik itt?
Mi a baj?
Oda nézzetek!
Milyen helyes fehér srác!
Parancsolsz?
Ray, hadd mutassalak be!
Sziasztok, Supremes!
Szia, Nagy Earl!
Bemutatom Ray Carlsont. Mostantól itt dolgozik.
Szia!
Sziasztok!
Odette.
Hé!
Desmond Carlson a rokonod?
Igen, a bátyám.
Te is játszol?
Elütöd a feketéket az úton?
Nem.
A fenébe, Nagy Earl!
Miért engedted be?
Ramsey, mindkét bátyád rács mögött,
mégsem motozlak meg, hogy mit lopsz tőlem.
Ez bizony igaz.
Hé, Nagy Earl! Nem is tudtam,
hogy csirkét vettél fel.
- Túl könnyű. Mi az? - Richmond.
- Hé! - Nézem...
Szép volt, Csibe!
Csibe elcsúszott a tollon.
Ezt mondom.
Sajnálom, Mr. Earl.
Semmi baj. Minden rendben van.
Lehetnél úriember, segíthetnél neki.
Hé, bébi!
- Szia! - Láttam az autót.
- Igen? - Neki segíteni?
- Desmond? - Desmond.
Pont ő?
- Helyes? - Helyes srác.
Van egy ötcentesetek a zenegépbe?
- Drágám? - Az autóban hagytam a tárcámat.
- Tessék. - Rendes tőled.
- Nem gond. - Köszi.
Köszönöm, James!
- Nincs öt cented? - Bébi...
- Jól van. Neked is. - Minden jót!
Csak öt cent. Én egy egész dollár...
- Milyen fess a srác, mi? - Ó, haver!
- Szia! - Szia!
Láttuk az új autódat. Látjátok?
Az a tiéd? Hú, haver!
Olyan lenyitható tetejű?
- Barátom... - Vezethetem?
Bocs...
Szia!
Anyám övcsattal csinálta.
Biztos nem gondolta komolyan.
Nem. Túl részeg volt, hogy felfogja,
a rossz végénél fogta az övet.
A bátyám megütött egy téglával,
amiért vettem a kajájából.
Anyukám egy dákóval vert el,
ha smink nélkül léptem ki az ajtón.
Nem volt anyám. Apám börtönben halt meg.
Sosem ismertem apámat,
de négyen is reménykedtek, hogy nem ők azok.
Nagy Earl befogadott, mert megtudta,
hogy a bátyám fészerében húzom meg magam
a tyúkokkal.
Bocsi! Oké, te nyertél.
Mintha egy arc volna.
Szabad?
Ez itt a száj...
ez a két kicsi a szem.
Te mentél hátra a fehér sráchoz.
Csak beszélgettünk.
- Beszélgettetek? - Igen.
Szóval ennyi?
Igen, mert ő a barátom.
- Szóval semmi tapi, semmi smaci? - Nem.
Nem hiszem. Senkit nem versz át, Barbara Jean.
Mi a baj a beszélgetéssel, Odette?
- Nem kedveled Rayt? - Ó, Csibe jó fej.
- Jobb az átlagnál, de... - De nem lehetünk barátok,
- mert fehér. - De...
Earlnél dolgozik.
- És? - Oké, Csibe a barátom,
de ez a kis éjjeli pitézés,
amit egy hónapja műveltek...
Ó, barátság. Barátság, igazán?
- Sziasztok! - Egek, hát itt vagy!
Végre sikerül nektek leakasztanom pár főiskolást,
ti meg itt apácáskodtok.
- Én táncoltam. - Billegtél. Egyedül.
Pedig vannak lehetőségeid.
Ahogy Richmondnak is.
Te őrült lány!
A gyűrű nem riasztja a legyeket, ahogy remélted, mi?
- Odette! - Mi van?
Még egy poén, és nem leszel a tanúm.
Nagyon szép esküvő lesz.
- Köszönöm! - És drága.
Igen.
Ha megbocsátotok.
Ez nem tetszik.
Szerinted nem lett furcsa?
- De. - Megnézzük?
De meg ám!
- Clarice! - Mi folyik itt?
Visszautasítottam a lemezszerződést.
- Hogy mi? - Mi?
Látod, ez a szemétláda Richmond tehet róla...
Nem, nem ő.
Richmond nem is tud róla.
Egy lemezszerződés... egyszeri dolog.
De családot alapítani
egy életre szól.
Az olyasmi, amit nem utasíthatok vissza.
- Nem is kell. Csináld egyszerre a kettőt! - Aha.
Richmond folyton az országot járja majd a futballal.
Akkor ki lesz a gyerekeinkkel?
- Anyám? - Legalább az enyémnél jobb.
Mindketten...
a gyermekeik elé helyezték az önzésüket, Barbara Jean.
Egyformák, csak a csomagolás más.
Amíg te koncertezel, én segítek a gyerekekkel, ha itt az idő.
Én is.
Mi értelme, hogy családod van,
ha nem lehetsz velük?
Clarice!
Ha Richmonddal egy család lehetünk, és gyerekeink lesznek,
az a legjobb darab, amit valaha eljátszhatok.
- Akkor mi leszünk az együttesed. - Így van.
Zenekar.
Az mindegy.
De ronda kölykökre nem vigyázok. Ajánlom, hogy cukik legyenek.
Ha az enyémek, tudod, hogy azok lesznek.
Nem is miattad aggódom.
Nem kapsz pontot, Richmond.
És Clarice rád vár.
Megőrült. Őrült a srác.
Miért lépsz le az asztaltól?
Elmegyek a mosdóba. Mindjárt jövök.
Jól van.
Hé!
- Mi újság, haver? - Mutasd a zsédet!
Kicsit meleg van odabent,
csak kijöttem egy picit.
Nem baj, ha elbújok nálad egy kicsit?
Nem. Azt hittem, ma este csak én bujkálok.
Odette ugyan meghívott, de kétlem, hogy főiskolás bulin volna a helyem,
vagy ha már itt tartunk, főiskolán.
Szerintem feküdne neked a főiskola.
Ja...
Nagy Earl előtt eszembe se jutott.
Szerinte túl okos vagyok, hogy kihagyjam.
Így van. Igaza is van.
Mintha egy másik világ volna.
Elméletben nekem is tetszik a főiskola,
de nincs olyan szenvedélyem, mint Clarice-nek a zongora,
vagy Odette-nek az ápolás.
Csak van valami szenvedélyed!
Anyukám szerint nem vagyok elég okos, hogy kitűnjek,
de elég csinos vagyok ahhoz, hogy ez ne számítson.
Hé! El ne hidd!
Nagyon különleges vagy, Barbara Jean.
Oké.
Készen állsz a fősulis bulira.
Miért futsz vele?
Használtál már ilyet?
Nem, az öklömet preferálom.
- Először célba veszed. - Mhm.
Még ne lőj!
Ó, uram!
Gondolkodtam...
Ha valaha lesz férjed, hadd legyek én az!
Most ki halt meg?
Senki.
Ezt James küldi neked.
Mondtam, hogy adja át,
de nem akart zavarni.
Mit küldött?
Sok szerencsét, James ápoló Szeretettel, James
Pénzkidobás.
Te meg az idődet pocsékolod.
Igyekezz a buszhoz, mert mindjárt tíz óra.
Ó, igen.
Miért nem vihetett el Clarice és Richmond?
A teszt csak pár óra.
Nekem sem szóltál az ápolóvizsgáról.
Miért pocsékoljunk annyi benzint, ha át sem megyek?
Ha át sem mész?
Gyermekem, miket beszélsz?
Majd én, anya. Majd én.
Jackson-rezidencia.
Talán csak késik a ciklusom.
- Csajszi, ezen már túl vagyunk. - Ki tudja!
- Orvoshoz kell mennie. - Egyetértek.
Megmondja, mikor jön a gyerek.
Hé, talán beszélj inkább Nagy Earllel!
Halljuk, mit mond!
És mit mondjak, Clarice?
Kilopózom a házból, ahol megtűrsz,
hogy lefeküdjek a fehér kisegítőfiúval?
Most pedig a gyermekét várom.
Nagy Earl nem gondolhat rólam ilyesmit.
Mondd el Csibének!
Nem lehet.
- Miért nem? - Édes istenem!
Bocsáss meg, hogy ezt mondom, de...
de talán nem akarod megtartani.
Szerinted koszos kés alá feküdni egy pincében jobb,
mint megszülni egy fehér fiú gyerekét?
Ezt akarod mondani?
Hát...
- A Lesterrel való házasságról ennyit. - Házasság?
Hisz Lester nem is tetszik neki úgy.
Én sem vagyok különb anyámnál.
Férfiak, gyerek úton, apa sehol.
Én tényleg végig azt hittem, jobb vagyok nála.
Mindent megérdemlek, ami eztán jön.
- Megérdemlem. - Hé!
Soha ne hidd, hogy nem érdemelsz jobbat, Barbara Jean,
soha!
Anyád esélyt sem adott, hogy megismerd apádat.
Ha nem akarod megismételni a sorsát,
akkor tudod, mit kell tenned.
- Félek. - Tudom. Itt vagyunk.
Tessék.
Töröld le a könnyeid!
Rendben leszel.
Elárulok valamit erről a menopauzáról.
Talán úgy beszélnek a hőhullámokról,
meg a fáradékonyságról, mintha sima ügy volna,
pedig nagyon pocsék. Majd' meggyulladok!
Ms. Odette, ez nem menopauza.
Hála istennek, de...
Non-Hodgkin limfómája van.
Limfóma... az...
Rák, igen.
Mi?
Szóval komoly, de kezelhetjük kemoterápiával.
Ha nem bánja, kértem időpontot
a kórház onkológusától.
Elismert, kiváló orvos.
Az állapotára tekintettel optimista vagyok, bár agresszívan kell eljárnunk.
Kezdésnek egy átfogó...
Ms. Odette!
Beszéljek erről Mr. Jamesszel?
Nem.
Ha látná, milyen, ha megfázom!
Igen... ezt egyelőre magamban tartom.
- Csibe! - Odette!
Csibe!
Mi szél hozott vissza ennyi idő után?
Az egyetem rám bízta a kutatási projektet
az ornitológiai tanszéknél.
- Ó! - Sólymok, baglyok.
Bíborpirókok.
Nagyobb teret kaptam, mint Oregonban.
Oregon.
Szóval ott bujkáltál.
Ó, Csibe!
Látom, még mindig a jóképű fehér fiúk falkavezére vagy.
A madarak... azt ne mondd, hogy már az elhullottakkal is játszol!
Nem, csak megfigyelni jöttem őket.
Láttam, hogy itt elvesztettek egyet.
Ezért csipognak annyira.
Gyászolnak.
Ha azzal jössz, hogy eltemetik, menten észhez térítelek.
A bíborpirókok nem temetkeznek, de fájhat nekik
a veszteség.
Akkor nem sokban különböznek tőlünk, igaz?
Hallottad Nagy Earlt?
Először oda mentem.
Az étteremben Kicsi Earl elmondta...
A temetésre képtelen voltam elmenni.
Akartam, de hát tudod...
Barbara Jean.
Talán elmehettem volna.
Sosem lesz tökéletes az időzítés, igaz?
De rossz időzítés az van.
És az az lett volna.
Jobb, ha megyek.
Jó volt látni.
Téged is, Csibe.
Legközelebb ne várj 30 évet!
Ray akár újabb 30 évet is várhatna,
de Barbara Jeannek még mindig nem lenne jó az időzítés.
Kétlem, hogy túlélné, hogy kétszer is elveszítse.
Ne aggódj!
Északra megyünk, és jó lesz.
Ott csak a zöld szín számít.
Nem is tudom, Ray.
Nem tudja meg, hogy elvetted?
Mire meglátja, hogy eltűnt a pénz, már rég nem leszünk a városban.
Desmond nincs magánál. A hétvégén mindig lerészegedik.
Várj a fészerben, máris jövök.
- Siess, oké? - Jó.
Barbara Jean nem szólt Csibének a babáról.
A sors egyirányú utcájában találta magát szitkozódva.
Mi a fenét keresel itt?
Te és Ray?
Már néger puncival szórakozik?
Te meg fehér húsra éhezel?
Hadd mutassam meg!
Hová mész, ribanc?
Nézz rám!
Kérem a szádat!
Kinyírlak, te fekete ribanc.
Hol a pokolban vagy?
A fenébe!
Megtalállak.
Barbara Jean.
Barbara Jean, te jó ég!
- Jól vagy? - Tán úgy nézek ki?
Ne haragudj! Már biztonságban vagy.
Biztonságban?
Biztonságos hely nem létezik, Ray.
Ezt próbálom elmondani, de nem figyelsz.
Ilyen! Ilyen lesz!
- Desmond soha nem tudja meg. - Ez nem csak a bátyádról szól.
Bárhová megyünk, leköpnek, vagy még rosszabb...
Nekünk nem lehet gyerekünk.
Ne!
Megváltozhatnak a dolgok, mire gyerekünk lesz.
Nem élhetünk úgy.
Én nem élhetek úgy. Sajnálom, nem megy.
Mit mondasz? Barbara Jean, mit mondasz?
Mit mondasz?
- Szeretlek, igazán. - A szerelem nem elég.
Mindketten azt szeretnénk, ha elég lenne, de nem az.
Sajnálom, Ray.
Sajnálom.
Szia! Nem akartalak zavarni.
Nagy Earl mondta, hogy itt vagy.
Remélem, nem baj.
Mi a baj?
Terhes vagyok.
Ray Carlsoné.
Szereted?
Mihez kezdesz?
Ray mit szeretne?
Ray nem tudja.
Elment, mielőtt elmondhattam volna.
Én jól bánnék veled, Barbara Jean.
Csak szeretnék több időt tölteni veled.
És nem a bolondozásra gondolok.
Férj szeretnék lenni,
gyerekkel vagy anélkül.
Őrült vagy, Lester.
Az.
És szeretlek is.
De a babámat nem szeretheted.
A mi babánkat szeretem.
Clarice vett egy Bibliát Barbara Jeannek,
hogy békére leljen Lester elvesztése után,
de ezzel is csak okok hosszú sorát adta Barbara Jean kezébe,
hogy miért haragudjon Istenre még jobban.
Hazudnék, ha azt mondanám, én nem haragudtam.
Úgy tűnt, élete nagy részében Isten pikkelt rá.
Barbara Jean azt gondolva nyert megnyugvást, hogy ha eleget iszik,
akkor reggel nem emlékszik majd
a lelkében sajgó szüntelen fájdalomra.
Clarice úgy vélte, ha elég billentyűt nyom le, az ő fájdalma is megszűnik.
Hiba nélkül talált meg minden hangot a zongorán.
De ha Richmondról volt szó, teljesen süket volt.
Anyám szerint akinek kemény a feje, annak puha a hátsója, hogy jól elverjék.
Mindig azt hittem, ahhoz pálca is kell, de...
Clarice-t látva rájöttem, hogy a szívet is el lehet náspángolni.
Igen.
Kevesen gondolják, hogy a karácsony fájhat,
de én jól tudtam...
mert Barbara Jean mindig rosszul viselte.
Istennek és neki is akkortájt született fia.
Isten és ő is elveszítették a fiukat.
Máig nem tudtam eldönteni, melyikük halála volt kegyetlenebb.
Képtelenség vele játszani.
Ezért játszom veled, Odette.
Játszd csak ki a lapot!
- Az enyém. - Játszunk...
- Mesélj a babáról! - Mindegy.
Anya, átmehetek Rickyhez és Carlhoz?
Nem tudom, Richmond bácsi elvisel-e ma még egy fiút.
Tudod, mit? Maradj a járdán,
nézz szét mindkét irányba, és ne vágd le az utat!
- Tudom. - Oké. Ígérd meg!
Nem vágod le az utat. Oké.
Tessék, hölgyeim.
Csal!
...hogy csal!
A királyok mindig győznek.
- Haragudni fogtok. - Dobjál...
Bumm!
Én már nem is akarok játszani.
Túl sokáig tartott. Látod...
Túl sok kártya van nálad.
- Jól van. - Látod? Nem lehet...
Minden rendben. Jól vagy.
Jól vagy, csak ébredj fel, kicsim! Jól vagy.
Tudod, ki tette, James.
Desmond ölte meg a fiamat.
Nézd, már ott vannak nála. Intézkedünk.
Ember, nem fognak egy fehér embert lecsukni ezért.
- Már nem úgy van, mint régen. - Hülyeség!
Az én fiamról van szó.
Ha ti, zsaruk, nem tesztek semmit, esküszöm, majd én elintézem!
Lester, le kell nyugodnod.
Nem mondhatsz most ilyeneket.
Ha valami hülyeséget csinálsz,
mi lesz akkor Barbara Jeannel?
Mi lesz vele?
Csinálj valamit!
Jól vagy, kicsim. Semmi baj.
Barbara Jean!
- El kell vinniük. - Nem.
Nem. Ne érj hozzá!
Jól van. Fel fog ébredni. Jól van. Várj!
- Gyere! - Ne!
Ne!
Kérlek, ne! Ne!
Ó, a francba!
Szia, drágám!
Milyen volt a munka?
Jó volt.
Elfáradtam.
Elmondanád, mi folyik itt?
Hogy érted, hogy mi folyik itt?
Elbeszélgettem Laureennel,
és azt mondta,
hogy múlt kedden nem mentél dolgozni.
Nem szeretem, ha kémkedsz.
Nem kémkednék, ha őszinte volnál velem.
Hát újra megkérdem.
Mi van veled?
Emlékszel, hogy hőhullámaim vannak?
Mhm.
Az orvos azt mondta,
hogy többről van szó a változókornál.
Milyen fajta?
Non-Hodgkin limfóma.
Nem éppen ilyen karácsonyi ajándékra vágytam.
James! Olyan rég ültem az öledben!
Lehet, hogy a fotelnek annyi lenne.
Hát gyere!
Várj!
Minden rendben lesz, oké?
Tudom.
Minden rendben lesz. Tudom. Szeretlek, kicsim.
Minden rendben lesz.
- Elmondjam én a Supremesnek? - Ne.
Nem tudnak az ilyesmivel mit kezdeni, és amúgy is megvan a maguk baja.
Oké.
Mikor kezdjük a kezelést?
Késik.
Nos...
Amikor legutóbb jöttünk Nagy Earlhöz, Barbara Jean elveszítette Lestert.
Tessék, megint mentegeted.
Pedig látod a vizes palackkal parádézni.
Az a nő nem hidratál!
Nézd, megértem, hogy ez régi sebeket tépett fel neki.
Ha minden sebre, amit szereztem, ittam volna,
- már alulról szagolnám az italboltot. - Jól van.
Amíg már nem lesz jól.
És Lester ezúttal nincs itt, hogy összeszedje.
- Szia, Barbara Jean! - Szia!
Be kellett fejeznem egy kis önkéntes munkát a kórházban.
Csússz arrébb!
Sziasztok!
Üdvözlök mindenkit Minnie útján a nagy jutalma felé!
Azt hittem, Nagy Earlért lesz.
Kicsi Earl, a lámpát!
Minek? Még fent van a nap.
- Csak oltsd le! - Istenem!
Egek, kezdődik!
Az ajtót!
Édes istenem! Ez most tor vagy feltámadás?
Nagy Earl inkább meghalna újra, hogy ezt elkerülje.
Azt mondtad, már rendeztél műsort!
A húsvéti szépségverseny nem számít.
Kár a nyusziért.
Ti már elvettétek tőlem Earl halotti torát.
Nem kapjátok meg ezt is!
- Na, csitt! - Nagy Earl épp forog a sírjában.
Csitt!
Ó!
A tapsot nekem tartogassátok!
Mert hamarosan már nem leszek itt, hogy halljam.
Vár a mennybemenetel.
Ám mivel közeleg a vég,
- felsorakozhattok. - Nem...
A pénzt tegyétek csak oda, az asztalra!
Minnie előre meggyászolja a saját halálát?
Nyilván a Minnie McIntyre produkció előadásában láthatjuk
A Tor, a musicalt.
- Hallottam, Clarice. - Örülök.
Tudod, mit?
Érdekel, mi volt tegnap este egy látomásomban?
- Nem igazán. - Richmond.
Egy ködös tengerparton ölelgetett egy nőt.
De amikor a látomás testet öltött, láttam, hogy a nő...
nem te voltál.
A vendégei már türelmetlenek, Minnie.
Megpróbálhattok átnézni rajtam,
de a szellemi vezetők már tudják.
És úgy hallom tőlük, hogy valakinek a férje
nagyon szeret egy Cherokeeben lenni.
És most nem autóról beszélek.
Ne!
Mhm. Jól vagy.
SZATÉNCIPŐ
Még csak jó táncosaik sincsenek.
Veronica szerint a nő itt pultos.
Ahhoz képest, hogy nem itt született,
jobban ismeri a helyet, mint én.
Azt is mesélte, hogy hétfő esténként bibliai tematikájú rúdtáncosok lépnek fel.
János három dollár 16 centért öltáncol.
Ha összebarátkozol Veronicával,
porig égetem ezt a helyet.
Ezt tartogasd Cherokeenak!
Csak beszélni akarok vele mint nő a nővel.
Úgy érted, nők a nővel.
Lehet, hogy ő is az a fajta, aki nekigyürkőzik,
és rátámad valakire.
Barbara Jeannel itt vagyunk mögötted.
- Nekünk is bunyózni kell Cherokeeval? - Csak ha muszáj.
És csak válaszokért jöttem, nem verekedni.
Csak mondom.
Cherokee.
Mint az indián törzs?
Nem, mint a dzsip.
Az apja autószerelő volt.
A bátyjai Tercel és Seville.
- Nem igaz! - Várj!
- Szóval te ismered? - Nem igazán.
Csak részmunkaidőben a kórház boltjában dolgozik.
Ó, ott is van!
Ó, ácsi! Szia!
- Szinte még gyerek! - Lehet,
de azért tudhatná, hogy ne feküdjön össze más férjével!
Gondolom, minden nő férje szóba jöhet!
- Ne! - Hát ez lesz?
Jobb, ha hátrébb lépsz!
Richmond neje vagyok.
Hadd tegyek fel egy egyszerű kérdést!
Mióta szűröd össze vele a levet?
Úgy négy hónapja.
Azt mondta, már nincsenek együtt,
így aztán nem is számít...
Megcsalásnak.
Kislány, ez olyan régi, mint a segged kiárulása.
Úgy tervezted, ha felnősz, valami férfi szeretője leszel?
Mert tudom, hogy Richmond mindent ígér,
mint egy használtautó-kupec.
Túl fiatal vagy, hogy felfogd Richmond önzőségét.
Te vagy az, aki bármit is ad.
Ő nem tesz mást, csak elvesz tőled.
Elveszi a szépséged.
Elveszi azt a mosolyt, és elveszi a szemed csillogását is.
Azt a helyet is elveszi, ahol azelőtt a szíved volt.
Csak elvesz és elvesz,
míg nem marad semmi,
mert te nem számítasz neki.
Nem miattam. Ő ilyen.
És te nem állsz majd oda,
ahol most én állok, ifjú hölgy.
Legyen szép estéd, Cherokee!
Ó, a helyére tetted. És még én bántok meg lelkeket!
- Én csak próbáltam megmenteni egyet. - Mhm.
Nagy Earl eljött hozzám beszélgetni Richmondról
azon a héten, amikor esküdtünk.
- Hozzám is. - Hozzám is.
Ó, Earl.
Neked mit mondott, Reese?
Hogy 30 év múlva...
Richmond a város egyik legkiválóbb férfijaként feszít majd,
de addig is kemény menet lesz.
Én ezt dicshimnusznak vettem,
de mint kiderült, jóslat volt.
Nem Earl mondta, hogy ne menj hozzá Richmondhoz.
Hanem én, drágám.
Te jó ég! Mi történt?
Semmi.
Alex Li mit művel veled?
Semmit.
Azt mondtad, dr. Li segít a klimaxszal.
Mhm.
Többről van szó, igaz?
Rák.
De jól vagyok.
Az nem néz ki jól.
Figyeljetek! Betesznek ide egy portot,
hogy ne kelljen annyit szurkálniuk.
A kemóm jól halad.
Mióta tudsz róla?
Épp elég ideje.
Csinálok egy beosztást,
és minden napra kapsz valakit, aki segít a kezelés alatt.
Az első az enyém.
Csak szólj, mikor!
Látod? Látod, mit műveltek?
Mostantól el kell kezdened enni.
Látjátok, mit műveltek?
Ez a sok hűhó!
Az elmúlt 30 év azzal telt, hogy körülöttünk csaptál nagy hűhót.
Most hadd viszonozzuk!
Mit gondolsz, mit művelsz azzal a kis szarsággal?
Oké, szóval beszélni akarsz. Elég, ha szólsz.
Cherokee csinos lány.
Naiv, de csinos.
- Ki az a Cherokee? - Ne!
Eleget sértegettél már.
Clarice, esküszöm, nem voltam senkivel. Anyám sírjára esküszöm.
Mivel egy kurvát nevelt,
most biztos forog a sírjában.
Csak egyszer történt meg.
Szóval azt mondod, csak egyszer feküdtetek le?
Négy hónap alatt egyszer...
Micsoda önmegtartóztatás!
- Ez biztos Odette-től jön. - Nem.
Ha Odette-en múlt volna, már kasztrált volna
a nászéjszakánkon.
Ő viszonylag visszafogta magát a témában.
- Nem csak az én hibám. - Ó,
miattam nem tudsz ellenállni más nőknek?
Eladtál nekem egy hazugságot, és bebeszéltél egy álmot.
Mindent feladtam ezért a családért.
Én sosem kértem tőled!
Ha annyira nyomorult voltál,
miért nem szóltál?
Ha csak rám néztél volna, tudtad volna.
Nekem ez már nem kell.
Oké.
De én nem költözöm.
Szóval azt ajánlom, gondold át még egy kicsit!
Szóval ilyen vagy?
Maradj!
Elmegyek én, Richmond.
Köszönöm, drágám!
Bármikor. Mondjuk fogalmam sincs, mit csinálok,
de igyekszem.
Hány évet pazaroltam el fogyókúrákra! Pedig csak egy kis rák kellett.
Ó, a francba!
- Ne haragudj, kicsim! - Semmi baj.
Ennyivel kevesebb dolgod lesz.
Olyan, mint egy festmény.
Micsoda?
Az élet.
Minden nap festegeted
a képedet,
hogy a lehető legszebb legyen,
mígnem a kép széléhez érsz.
Úgy hiszem, anyukám platánfája...
volt a vásznamon a legszebb.
Nyitom.
Nem tudom, hogy kell ezt csinálni.
Senki sem tudja.
Jöttök?
Ha jól választasz, akkor gondolom, nem is kell tudnod.
Amikor eljön az én időm...
a platánfánál szeretnék lenni.
- Hogy haladsz? - Jól. Ne mozogj!
Jól van. Rendben.
Kész.
- Kész. - Kész vagy?
Hűha!
Mi az? Ne! Várj!
A kemó miatt úgyis kihullott volna, nem?
- Bizony. - Így van.
- Oké. - Készen állsz?
Igen, készen.
Azt hittem, zokogni fogok,
de annyi év forró nyavalya, csavar, vegyszer,
és égés után azt mondom: miért nem léptem meg előbb?
Ugye?
A pokolba is, szabad vagyok!
És csinos kis borotvált fejed van.
Jó a borbélyom. Nem?
Jó bizony.
Ugyanilyet kérek.
- Mi? - Clarice.
Csajszi, értékelem a szolidaritást, de most hagytad el a férjedet.
És?
Nem kéne ilyen lelkiállapotban elhamarkodott döntést hoznod.
Tudom. Nemrég találtam egy imalistát
a templomba, mert imádkozni akarnak értem
amiatt, ahogy Richmonddal viselkedtem.
Ezt nem találták el.
Adjunk nekik valami beszédtémát!
- Ki következik? Gyerünk! - Oké.
Gyerünk! Jöjjön csak, hölgyem!
Apránként haladunk.
Miért kéne apránként haladnunk?
Mert talán csúcsos a fejed.
Bocsánat!
Hagyj egy kicsit a hosszából!
EARL ÉTTERME
Vajon mi történt Barbara Jeannel?
Ma templomban sem volt.
Azokban a ruhában pedig nehéz nem észrevenni.
Nocsak. Veréb, nagy a fejed.
Ó, a templomba nem ezt vettem fel, Clarice.
Így fogyok.
Nincs meleged?
Tán gutaütéses diétán vagy?
Mi a fene?
Te jó ég!
Barbara Jean?
- Barbara Jean? - Hogy történt ez velem?
- Én nem akartam. - Semmi baj.
Semmi baj.
Úgy sajnálom, bepisiltem.
Nicsak, ki van itt!
Hogy érzed magad?
Sokkal jobban, köszönöm!
Nem tudom, mi történhetett.
Ó, rendben leszel.
Csak egy kis pihenés kell,
valami ennivaló...
Alkoholista vagy.
Nyilvános helyen pisilt be, Clarice.
Nincs mit tenni, a nevén kell nevezni.
Alkoholista vagy.
Nem, anyukám volt az.
Tudom, milyen az, és ez nem az.
Meg is ölhettél volna valakit.
Elüthettél volna egy gyereket.
Adam halála óta fuldokolsz.
Igen, kimondtam.
De tudd meg, hogy ennek itt és most vége,
mielőtt te vagy valaki más meghal...
Jól van.
Nem iszom többet, oké?
Oké, jó.
Mert holnap Clarice-szel elviszünk az Anonim Alkoholistákhoz.
Nem. Arra semmi szükség.
Nincs rá szükségem. Csak nehéz nap volt a mai.
Jól van. És mi volt pár hete, amikor nem jöttél értem a kezelésre?
- Megmondtam. - Magadról se tudsz gondoskodni,
miért gondoskodnál rólam?
Ostoba voltam, hogy bíztam benned.
Te is így gondolod?
Kilenc után már nem hívhatunk,
mert úgysem emlékszel a beszélgetésre.
Ó! Azok beszélgetések voltak?
Nincs mire emlékezni.
Mindketten ugyanazt locsogjátok mindennap.
- Barbara Jean! - Hagyd!
Lamentáltok, hogy mi lett volna, ha,
miközben pontosan tudjátok, hogy egyikőtök sem változtat.
Talán mert mást se csinálunk, csak a te bugyidat cseréljük.
Inkább a férjedet kellett volna lecserélned.
A szád úgy jár, hogy még a végén a hátsód járja meg!
Ó, én nem bánom.
Kérdés, hogy te tudsz-e lépni.
Nem én elégedtem meg a konyhás néni szereppel.
A francba!
Talán nem kellett volna megalkudnom, ha összezárod a lábad.
Szóval az én terpeszem akadályozott abban, hogy letedd a vizsgát
az elmúlt 30 évben. Ez az aktuális hazugság?
- Ne! - Mit ne?
Ne legyen olyan, mint te, aki felad egy karriert
a férfiért, aki folyamatosan félrekefél?
Pont olyan vagy, mint az iszákos anyád.
BJ...
Majd ha elveszítetek egy férjet,
és eltemetitek a gyereketeket a hideg földbe,
akkor majd számon kérhettek.
Addig pedig ne ítélkezzetek felettem!
Mert ti ezt nem értitek. Nem... Nem értitek.
Azt hiszed, csak te aggódhatsz, és csak te gyászolhatsz?
Azt hiszed, mi nem tudhatjuk, milyenek a nehéz napok?
Az istenverte rákgyógyszerem nem hat.
- Mi? - Hogy érted, hogy nem hat?
Úgy, hogy a rák okos,
és alkalmazkodik.
Úgy értem,
hogy még több gyógyszert adnak,
amitől valószínűleg hamarabb meghalok.
- Sajnálom, Odette. Sajnálom. - Tartsd meg a sajnálatodat!
Tartsd meg!
- Nem sajnálod. - De.
Nem sajnálod.
Leveszem rólad a kezem. És rólad is leveszem a kezem.
- Ezt nem mondod komolyan. - De igen. Komolyan mondom.
Rólad is leveszem a kezem!
Pont olyan vagy, mint ő, mint Barbara Jean.
Tessék?
Te is olyan vagy, mint az anyád!
Elhagytad Richmondot,
de ez nem változtat a tényen, hogy 30 évedbe telt,
mire megvilágosodtál, pedig 30 másodperc alatt át kellett volna látnod.
Nem vesztegetem az utolsó napjaimat egy ilyen balekra...
és egy istenverte piásra!
- Odette! - Odette!
Ó, istenem!
Odette?
Térj magadhoz, Odette!
Nem a rák a legnagyobb baj. Elkapott egy fertőzést.
Miféle fertőzést?
Szétterjed a betegség
a szervezetében, de az antibiotikum nem segít.
Felébred még?
Keményen küzd.
Rendben leszel, kicsim.
Muszáj,
mert nélküled én nem működöm.
Pihenned kell, James.
A gyerekeknek szükségük van rád.
És Odette-nek egészségesen kellesz.
Azt mondja, enned kell valamit.
- Nem vagyok éhes. - Nem számít.
Menj le a büfébe! Valamit enned kell.
Gyerünk!
Elkísérlek.
Jól van.
Sietek vissza, kicsim.
- Itt maradok vele, James. - Rendben.
Elkezdtem AA-gyűlésre járni.
De egyelőre csak hallgatom őket, nincs merszem máshoz.
De...
az egyikük már a kilencedik lépésnél tart.
Kérj személyesen bocsánatot
azoktól, akiknek ártottál,
kivéve, ha ezzel újra bántod őket.
Remélem, most nem bántalak.
Barbara Jean!
Sokkal rosszabb dolgokat is csináltam az ivásnál.
Olyasmiket, amikről sosem beszéltem neked vagy Clarice-nek.
Tudtam, hogy a Ray és köztem évekig tartó csendet
nem tölti be más, csak gyász és megbánás,
de Adam halála után akkor is meg kellett őt keresnem.
Muszáj volt.
Vajon Desmond azért ölte meg Adamet, mert tudta, hogy a tiéd?
Hogy érted, hogy az enyém?
Tudom, hogy nem mondtam el, de azt hittem, azért tudtad.
Érzem Ad...
Éreztem Adam jelenlétét.
Olyan erősen, mintha a részem lett volna.
Nem kellett látnom ahhoz, hogy tudjam, ott van.
Azt hiszem, én csak...
Azt reméltem, te is érezted őt.
Vér tapad a kezemhez,
és Rayéhez is.
Kérlek, mondd, hogy mit tehetnék, Barbara Jean!
Biztos tehetünk valamit.
Kérlek, mondd, hogy tehetünk valamit!
Ha tenni szeretnél valamit a fiunkért...
Mindennél jobban.
Akkor mondd el Desmondnak, hogy a saját vérét ölte meg!
És aztán öld meg!
Teáltalad tudjuk, hogy minden lehetséges.
Ámen.
Szükségünk van rád,
hogy felemeld nővérünket!
Igen.
Barátunkat, gyermekek édesanyját.
Igen.
Mert szükségünk van rá.
- Kell... - Miért suttog mindenki?
Én mondtam, hogy az én csajom még nem végzett. Hogy vagy?
- Szia, James! - Igen, bébi!
- Nagyon szeretlek. - Tudom, kicsim.
Annyira szeretlek.
De rémesen festesz, és büdös vagy.
- Elnézést! - Látjátok?
Megjárta a poklot, de így is kioszt.
Már nincs idő magamban tartani.
Többé nem tartom a szám.
Mert eddig talán tartottad?
Biztos sérült az agya.
Clarice,
szeretném, ha hazavinnéd Jamest.
- Nem. - Édesem!
- Tedd magad rendbe! - Nem.
Nem megyek sehova, főleg nem most.
Kérlek!
Én jól vagyok.
Itt leszek, amikor visszajössz.
- Szeretlek, kicsim. - Szeretlek.
Jól van.
- Clarice? - Igen.
Az a darab, amit el akartál játszani...
minden hangot eltaláltál, kislány.
Ne ostorozd magad!
Nem a te hibád.
Barbara Jean!
Találkoztam Csibével...
- A kómában? - Nem.
Nagy Earl halála után.
- Ray itt van? - Az egyetemen.
Szólhattál volna.
Tudom,
de még Lestert gyászoltad.
Nem akartam még több fájdalmat okozni.
Barbara Jean, nem érdekel, hogy még nem tartasz a kilencedik lépésnél.
Azt akarom, hogy menj el Csibéhez!
Azt akarom, hogy mondj el neki mindent!
Addig nem nyugszom békében, amíg nem tudom biztosan, hogy megteszed.
Ígérd meg!
Ígérem.
Ajánlom, hogy itt légy, amikor visszajövök!
Kislány, én nem megyek sehova.
Túl makacs vagyok.
Richmond, kérlek, maradj!
Odette, mielőtt előadsz egy Minnie-t nekem...
Tudom, hogy rossz férj voltam.
Tudom én.
Szóval...
lehet, hogy csak bocsánatot kérek tőled mindenért,
és ennyiben hagyjuk?
Nem akarok beszélni veled.
Csak az izmaid kellenek és a kocsid.
Csak lassan, nyugodtan!
Ez az. Csak szép lassan!
Oké, mindjárt ott vagyunk a fánál.
És most leültetlek.
Remélem, így jó lesz.
Igen.
Jól vagy?
Jól van.
Tudom, hogy elvileg rettenthetetlennek születtem,
de az egész csak hazugság volt.
Lehet, hogy nem a földön születtem, de sosem gondoltam,
hogy nem ott halnék meg.
Egy nap meg kellett érintenem a földet,
ahol a félelem és a sors lakozott.
Sosem vártam volna, hogy a félelem és a sors egyszer összetalálkozik,
de ezek ketten titkos viszonyt folytattak,
mióta először levegőt vettem.
A fenébe is! Mindenki arra koncentrál, hogy megmondja, hogyan éljünk,
de soha senki nem jön vissza elmondani, hogyan haljunk meg jól.
Richmond, te nyomorult! Egy dolgot kértem tőled,
- de azt se tudod jól csinálni? - Mi az?
- Azt mondtad, hozzalak ide. - Egy platánfához!
Mi... akkor ez mi?
Idehoztál, erre magnóliatermés potyog a fejemre.
Bocs, nekem minden fa egyforma.
Én itt épp próbálok a magam módján meghalni,
de még ez se megy.
Min nevetsz?
Vagy jobban vagy, vagy Isten még nem akar magához venni.
Elvigyelek máshová?
Ha megmutatod, melyik a platánfa, elviszlek.
Nem tudom.
Nem gondoltam végig.
Azt hittem, mostanra halott leszek.
Gondoltál arra, hogy talán még nem jött el a te időd?
Apám mindig azt mondta,
hogy Istennek terve van.
Talán még adna neked tennivalókat.
Szeretnélek látni, ahogy elvégzed őket.
Én is szeretnélek látni, ahogy megteszel valamit.
Nem hiszed el, én sem hiszem el,
hogy ezt mondom, de a szívem mélyén tudom,
hogy te jobb ember vagy ennél.
Úgy gondolod?
Tudom.
Gyere!
Menjünk vissza a kórházba, mielőtt visszaér James!
Ha ezt megtudja, nekem annyi.
Jól van, gyere!
Szia!
Bocsánatot kérni
sokkal nehezebb, mint alkoholistának lenni.
Szóval tőlem kérsz bocsánatot?
Igen.
Mit akarsz?
Nekem kellett volna
lelőnöm Desmondot,
de kihasználtam a szerelmedet,
és veled húzattam meg a ravaszt.
Nem öltem meg Desmondot.
Miután elmentél, átmentem hozzá,
de addigra már halott volt.
Édes istenem!
Istenem, Lester!
Nem, nem Lester volt.
Desmond sok mindenkit bántott, Barbara Jean.
Gondolom, a barátnőjénél
betelt a pohár, és visszavágott, ahogy tudott.
Elküldtem a városból.
Nem láttam értelmét, hogy bezárják,
amikor épp kiszabadult.
Egy előajándék.
Zongorahangverseny Chopin műveivel
Ez valami vicc?
Tudom, hogy jót akartál, de közönség előtt nem játszom.
Akkor
menj fel a színpadra,
és játssz magadnak!
Néha tényleg nem tudom, hogy megcsókoljalak-e,
vagy ellássam a bajod.
Felőlem mindkettő jöhet.
Fiatalon nagyon szerettelek.
És mint mondtad, van, hogy a szerelem nem elég.
Ég veled, Ray!
Barbara Jean!
Jó reggelt!
Nem akartam elindulni, amíg fel nem ébredsz.
Megbízhatnánk valakit, hogy hozza vissza a holmidat.
Nem kell, hogy te csináld.
Miről beszélsz?
Hogy visszajössz hozzám.
Nem költözöm haza, Richmond.
Hogy érted, hogy nem jössz haza?
- Azt hittem, ezek után... - Jól éreztem magam,
de nem látom, miért kellene hazaköltöznöm.
Csak rövid időt töltöttünk külön.
Ennyi nem hozza rendbe 30 év rossz döntéseit.
Ja.
Tudtad, hogy ha lefekszünk, azt fogom hinni, visszajössz.
Kihasználtál.
Sajnálom, Richmond, ne haragudj!
- Ó! - Mi újság?
Jól vagyok.
Ó, köszönöm!
Veronica!
- Hála az Úrnak! - Tudom.
Hölgyeim!
- Igen. - Gyere!
Tudom, hogy nem miattam jöttek ennyien.
Az nem számít, mert...
Mi igen.
Csak most kezdek újra kinézni valahogy, erre megríkattok!
Miről beszélsz? Ilyen hacukában?
Ha nem volnának gyerekeitek,
azt hinném, így akarod megőrizni a szüzességed.
- Látom, még mindig utálkozol. - Díszítőhangok.
Valami kislányok akartak az asztalunkhoz ülni.
Kik?
Ezek senkit sem tisztelnek.
De Barbara Jean helyretette őket.
Jól van, Csibe.
Gondolom, azt hitték, a The Supremes már a múlté.
A fenét a múlté!
Még mindig olyan jól nézünk ki, mint annak idején.
Igaz? Gyerünk!
Remek.
Richmond kis ajándéka kifizetődni látszik.
Ó, nem.
Jót akar, de...
nem játszom a koncertjén.
Telefonálgattam.
Elmegyek New Yorkba.
Clarice!
Be kell pótolnom... pár felvételt.
Reese! Olyan büszke vagyok rád!
Olyan büszke vagyok rád!
A sors talán egy egyirányú utcába vezetett,
de az volt a végzetem, hogy szeretve menjek végig rajta.
Valaki balról,
és valaki jobbról támogasson.
Egymás nélkül talán elhittük volna azt,
amit a világ mondott rólunk.
Törött darabkák, kaotikus összevisszaságok, rossz ómenek.
Azt hitték, egy barátság nem tarthat össze minket,
és igazuk volt.
A mi összetartó erőnk a szeretet volt.
Külön-külön talán törött darabok és kaotikusak voltunk,
de együtt egész jó kis képet festettünk,
amihez még egy Picasso sem érhet fel.
Ilyen a mi szeretetünk.
Igen, a kezünk néha bizonytalan volt,
és olykor még most is az,
de nem aggódunk azon, hogy a kép széléhez érünk.
Hiszen még annyi szép dolgot
festhetünk meg... együtt.
Hahó! Minnie ma megöli magát!
Minnie ma meghal.
Nem túlzás ez, hogy valóra váltson egy jóslatot?
Le a kalappal az elkötelezettsége előtt.
Hú!
- Várj csak! - Jöjjön be a házba!
Mind azt szeretnétek, nem igaz?
Mind szeretnétek, ha túlélném ezt a napot.
Hogy mindenki megkérdőjelezhesse
a jövőbelátó-képességemet.
Szerintem tényleg megöli magát.
- Óvatosan, Ms. Minnie! - Hé!
Ó, a francba!
Te jó ég!
- Jól vagy, Minnie? - Minnie, mégis mi baja van?
Meghalt?
Az álmok tényleg valóra válnak.
Ó, te jó ég!
Beteljesítettem a jóslatomat!
Azt mondta, meg fog halni.
Halálközeli élményem volt.
Az is számít.
Ms. Minnie, majdnem megölt.
Meg ne próbáld kisajátítani a jövendölésemet!
Azt senki sem akarja.
Jól van.
Ért hozzá, hogyan rendezzen jelenetet, de én nem fizetek.