Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
M-am născut într-un paltin.
Mama mă purta în pântece deja de zece luni.
Se întreba dacă se va sfârși vreodată.
Deja își pierdea orice speranță.
Așa că i-a cerut ajutorul unei vrăjitoare pe care o cunoștea bunica mea.
Isuse!
Vrăjitoarea a întrebat-o dacă vrea ca pruncul ei
să fie călăuzit de destin sau de soartă.
Destinul m-ar fi lăsat să aleg stânga sau dreapta,
dar soarta ar fi fost un drum cu un singur sens.
Mama nu vedea nicio deosebire,
așa că a hotărât vrăjitoarea și a trimis-o în plata ei.
Dar, înainte de toate, dacă voia să vin pe lume,
trebuia să se cațere într-un paltin și să cânte oda ei preferată.
Mama a spus că nu mi-e teamă de înălțime tocmai fiindcă m-am născut la înălțime.
Bună, Odette!
Așadar, blestemul meu e o viață lipsită de frică.
Însă Clarice, amica mea, avea cu totul și cu totul alt blestem.
Salut, scumpo!
Blestemul de a avea o mamă
care mima perfecțiunea atât în maniere, cât și în emoții,
crezând că oamenii nu văd că, de fapt, se lasă călcată în picioare.
Chiar și în fotografii, mama lui Clarice apela la un zâmbet fals,
pe care îl exersa de fiecare dată când soțul ei era de negăsit.
FAMILIA DE NEGRI, UN ADEVĂRAT EXEMPLU
Eu m-am născut în copac, iar Clarice într-un spital de albi,
deci camarada noastră, Barbara Jean, nu avea de ales.
Trebuia să vină pe lume cu tam-tam. Zis și făcut.
Dar nu în felul în care se aștepta mama ei nebunatică.
Deci, băieți, vă zic tot despre iubita mea frumușică!
Șeful ei i-a îmbătat pe potențialii tătici și i-a făcut să se laude cu cucerirea lor.
- Loretta. - Loretta...
Sigur nu e copilul meu.
Ce îmi faci? Am crezut că mă iubești.
Nu le-a luat mult să priceapă că toți se lăudau cu aceeași femeie.
Toți credeau că e semn rău
faptul că ne-am născut în condiții neobișnuite.
Și că tabloul nostru nu e o capodoperă, ci un talmeș-balmeș.
Un dezastru guvernat de destin sau de soartă.
N-am avut tactul sau umorul care să anuleze
faptul că eram o pacoste.
Dar Clarice și Barbara Jean mă iubeau.
Am crezut că țelul meu e să le iubesc și eu.
Dar prietenia nu are reguli așa de simple.
Vrăjitoarea m-a trimis pe drumul cu un singur sens,
așa că, inevitabil, povestea mea, a lui Clarice și a Barbarei Jean
a început să se destrame din fașă.
THE SUPREMES ÎN RESTAURANTUL LUI EARL
Bravo, Clarice!
- Odette... - Bravo, Clarice!
Bis!
Stai jos, Odette!
Nu, Clarice, nu-ți depozitez trofeele, deci o să-l duci acasă.
Și valiza mea e plină. Nu știu unde să-l pun.
Toți pianiștii se uitau la trofeu de zici că era salvarea lor.
Tu îl privești de parcă e un kitsch.
Mă așteptam să îl facă mai cu bun gust. Tu vezi cum arată?
Lasă-l, treaba ta e biletul de avion spre New York!
- Biletele. - Vezi? Eu ți-am zis.
Contractul cu studioul e trofeul mamei tale.
Să meargă ea, eu nu-s trofeu!
Nu contează din câte unghiuri o privim,
tot e cea mai urâtă rochie din lume.
Hainele tale sunt armura virginității, jur!
Mai bine le purtai tu, așa nu ai fi pierdut-o.
Din Precista te-ai transformat direct în Maria Magdalena.
Din biserică-n bordel.
Să nu-mi mai ceri părerea niciodată!
Nici eu, nici Richmond nu ne plângem.
Nu mă descurc, ajută-mă!
- Gata, gata! - Bine.
Vezi cum e asta albastră!
- Ce? Nu... - Uite!
Nu contează.
Atâta tam-tam pentru o lipeală cu un mut.
James e timid, atâta tot, Odette.
Și s-o fi speriat, căci tu vorbești aspru și pe șleau.
Sunt îndrăzneață și am gura mare.
Dacă James nu face față, n-are decât să-și vadă de treabă,
fiindcă n-o să stau...
- Ce efect are? - Accentuează culoarea.
Simt că mă sugrumi.
Notele ornamentale fac diferența, Odette.
Azi, când o să te vadă, James o să turuie.
- O să tacă iar. - Superbă!
Piruetă... James, hai!
Odette, du asta, te rog, acasă la amica ta, Barbara Jean!
- De ce? - Și-a îngropat mama azi.
Le-am făcut un pui la cuptor.
Barbara Jean nu are prieteni.
Vară-mea, Veronica, a zis că i-au căzut gândaci din păr când se pieptăna.
Taci!
Plus că mergem la Big Earl.
Barbara Jean stă în direcția opusă, iar eu sunt pe tocuri.
Odette o să ducă puiul la Barbara Jean. Merită fata un dram de omenie.
Du-te desculță, dacă te jenează pantofii!
Fă un pas în spate, dacă te temi de gândaci!
Sau poate ar trebui să pleci acasă, Clarice.
O să mă duc, mamă.
Vă stă bine peruca.
Aspru și pe șleau?
Unde ne trimite mama ta? De-aia nu vin pe aici.
Am trecut un hotar, într-adevăr.
- Așa dispar copiii. - De unde știi?
- Veronica, vară-mea! - Aș vrea să o răpească cineva.
- Ce faceți? - Ignoră-i!
Nu îmi place atitudinea lor.
- Nepoliticoși. - Se uită la noi.
- Dacă află mama că sunt aici... - Mai taci!
- Ce-i aia? - Vrei rahat pe pantofi?
Odette, ne mișcăm repede.
- Intrăm și ieșim. - Exact. Hai!
- Știu că asta e casa. - Lasă-l aici!
Pleacă, dacă crezi că poți scăpa de mama și de măiestria ei cu nuiaua!
Femeia aia face artă din cotonogeală.
Odette!
Salut!
Mama a trimis un pui pentru Barbara Jean.
Barbara Jean, au ajuns amicele tale.
Condoleanțe!
- Mama a... - Mulțumesc!
Spuneți-i că eu și fiica mea vitregă apreciem omenia ei.
Intrați!
Haideți!
Unde vă sunt mătușile și verișorii?
N-au venit la înmormântare?
Se pare că nu s-au obosit să vină.
Scuze! Ce necioplit sunt!
Fetița va aduce pahare pentru oaspeții noștri.
Nu e nevoie.
Nu, mulțumim.
Doar lăsăm puiul și o luăm pe Barbara Jean cu noi.
Mama a invitat-o la cină și a zis să nu venim fără ea.
Nu se poate.
A avut o zi grea, ar trebui să rămână cu familia.
Asta vrei?
Da, asta vrea.
Dacă nu vrei o mână ruptă, ar trebui să nu o mai atingi.
Știu cine ești.
Tu ești țăcănita aia care s-a născut în copac, cu vrăjitorii.
Care n-are frică de nimic.
Dar e cazul să aibă cineva ac de cojocul tău.
Da, eu sunt.
Tata a fost campion la box.
De când sunt mică, mă învață
cum să pun la punct idioți care vor să mă sperie.
Așa că îți mulțumesc, cât mai ești conștient,
că îmi dai ocazia de a arăta tehnicile speciale ale lui tata.
Desfă-mi fermoarul!
Desfă-l odată!
Nu vreau să-mi pătez rochia cu sânge de cretin.
Hai, ce stai?
Unde ți-e cureaua? Hai!
Da, folosește cureaua! Așa!
Nu am timp de porcăriile astea.
Nu îmi bat eu capul cu tine.
Puteți pleca.
Nu știam că ai avut tată boxer.
Tata avea 50 de kilograme cu pietre în buzunare.
Pe cine să boxeze?
Bine, hai să mergem, Barbara Jean! Poți veni cu noi și la Earl.
- Nu știu ce să zic. - Hai!
Ești aranjată deja, arăți bine.
Mulțumesc!
Ascultă, Barbara Jean! Orice ar fi, să nu mănânci puiul de la mama.
Mi-a mers burta două săptămâni.
Gustul, mirosul.
Salut, frumoaso!
Eu și mama ta nu putem să-l luăm cu noi.
Dar poate fi casa ta și a Lydiei.
Uite-o pe dra Gigi! Toată ferchezuită.
Salutare! Bună!
Barbara Jean... E uluitor. Trebuie să încerci și tu...
Ce drăguțe și strălucitoare sunteți toate trei!
Semănați cu The Supremes.
Big Earl, Barbara Jean.
- Bună! - Bun-venit la Earl's All You Can Eat!
Îmi pare bine!
- Little Earl... - Ce?
Dă-le o masă doamnelor!
- Doamnelor... - Salut!
Barbara Jean, să bei milkshake, e delicios!
Da, și să mănânci și tartă! Îți crește tensiunea, dar merită.
Valea de aici! Masa asta e pentru The Supremes.
Pa...
Faceți-vă comode!
Mersi!
- Bună! - Salut, Richmond!
Salut, iubito! Arăți foarte bine.
Ce se petrece, Odette?
Ea e Barbara Jean,
- Salut! Ce faceți? - Salut! Richmond.
Drăguță rochie, Odette!
Nici vorbă. Bunica a făcut-o. Nu vede cu niciun ochi.
Ei bine? Câte touchdown-uri?
- Touchdown-uri? - Da...
Trei pase de touchdown, am marcat unul și n-am stat pe bancă.
Cu tine acolo, aș fi făcut mai multe.
Dar n-a fost acolo.
Și Clarice a avut parte de ropote de aplauze.
- O mândrie! - Da?
- Credeam că săptămâna viitoare cânți. - Nu te stresa!
- O să vin atunci. - A fost ultimul.
Scuze! Stai! Susții recitaluri?
Și el e fotbalist renumit?
Mă tem deja să aflu ce faceți voi.
Eu cotonogesc și crestez suflete.
E țicnită.
- Vrea să fie soră medicală. - Da?
Stai puțin! Nu știam că ești și rea.
Păi fii curios! Vreau să aflu și eu care e limita.
Auzi, James! Pui asta în mașina lui Richmond, te rog?
- Ca să nu o uit. - Sigur.
- Mulțumesc! Un gentilom! - Se rezolvă.
Da, chiar e.
- Cred că te place. - Iubitule?
- Da? - James o să vorbească?
Păi i-am făcut o listă cu ce să spună.
- Nu am timp de asta. - Ți-a lăudat rochia.
Nu am chef de asta azi. Va vorbi.
- El... În fine. - Eu m-aș teme de ea.
Auzi! Ce ți-a promis Richmond?
- Ce? - Ca să vii aici.
Ți-a zis că te las să mă pipăi? Îți poți lua gândul.
- Nu mi-a promis nimic. - De ce ai venit?
Data trecută m-ai privit de parcă aveam două capete.
Ei bine, așa arăt eu.
Dacă nu îți place, caută-ți alta!
Nu vreau alta.
De ce?
Când aveam 12 ani, i-ai bătut pe doi care au zis că-s Frankenstein.
De atunci te plac.
Hai înăuntru!
- Hai afară! - Nu, mulțumesc!
Hai! Bine, rămânem...
Tatăl lui Barbara Jean o atinge dubios. Era să-l pocnesc.
Curtis nu e om de treabă.
- Rezolv eu. - Mulțumesc!
Auzi, Barbara Jean!
Chiar te-ai născut pe scena de la clubul de noapte Satin Slipper?
Veronica!
Barbara Jean, ignor-o pe vara mea!
Apropo, Veronica! Am ascultat predica tatei.
- Cică Domnului nu-i plac urâții. - Amin!
Stai în primul rând duminica asta! N-ai câștigat niciun concurs de frumusețe.
Pe bune... Ai pierdut 20 deja, nu?
Mă așteptam să nu mai încerci. Eu m-aș fi oprit la zece.
În fine.
Apreciez că m-ați adus aici, dar ar trebui să plec.
- Nu. - Mai stai!
- Pe data viitoare! - Barbara Jean, ignor-o!
Vin imediat, Richmond.
Am de vorbit cu soția.
Haideți cu mine!
E în regulă.
Fiica noastră, Lydia, s-a mutat recent în Chicago, pentru școală.
Camera ei e goală.
Poți să o iei tu.
Nu v-aș deranja așa!
Lasă bunele maniere! Îți aduce Earl lucrurile mâine-dimineață.
- Tatăl vitreg... - Ești binevenită până când vrei tu.
Hai, scumpo!
Nimeni nu a mai făcut ceva frumos pentru mine până acum.
Nici cei care ar fi trebuit.
Nici măcar nu mă cunoașteți.
Atunci e cazul! Ești noua noastră camaradă.
Pentru mama ta! Odihnească-se în pace!
Nu.
Pentru The Supremes!
E bun, dnă Thelma.
O să cunoști băieți!
Big Earl a pierdut-o pe Thelma la scurt timp apoi.
A durut mai tare când l-am pierdut pe el.
El a fost prima ață care a țesut frumoasa noastră poveste.
Așa a murit tata.
Așa l-am găsit, Little Earl.
Cred că se ruga mamei tale răposate.
Și abia acum îmi spui?
Nu voiam să sun la ora aia. Somnul e important.
Nu recent i-ai sunat în toiul nopții pe Odette și pe James?
Dar James e om al legii, nu-i așa?
Mi s-a părut logic.
Cică a văzut o fantomă plutind pe aici.
Chiar de era adevărat, ce voiai să facă James?
- Să-l aresteze pe Casper? - Minnie, trebuia să suni.
Earl!
Minnie...
Unde ai dormit azi-noapte?
În pat, unde să dorm?
- În pat? - Pe canapea...
M-ar fi durut spatele.
Dar un mort lângă tine în pat e ca un cântec de adormit copiii.
Salut, James!
Salutare tuturor!
O să ajungă și anchetatorul și o să-l ia pe Earl.
Mersi, James!
Ba e supărată, ba e agitată.
Salut, Lester!
Bună, iubitule!
Fii liniștită, Barbie... Big Earl s-a dus în pace.
- Asta să-ți fie alinarea! - Dar eu sufăr.
Dră Minnie, hai să mergem la restaurant!
O să pregătesc ceai. O să te calmeze.
Nu te preface că-ți pasă!
Ai vrut să dispar de când m-am măritat cu tatăl tău.
Dnă Minnie, ce păcat!
Ce rău îmi pare! Am știut eu că ceva nu e bine.
Ai lipsit de la spiritism.
Încă face spiritism babeta?
- Da. - Te-am auzit, Clarice!
Veronica, nu mai încuraja prostiile astea!
Nu-s prostii. Trebuie să aflu dacă noul iubit e alesul.
Nu ghicitoare îți trebuie ție. Trebuie doar să-ți analizezi trecutul.
- Te aude Domnul! - Perfect! Asta o să-ți spună și El.
Ghidul meu spiritual, Charlemagne, m-a vizitat azi-dimineață.
A zis că îl voi urma pe Big Earl în mormânt, în noul an.
În noul an.
În curând îmi voi primi marea recompensă.
Și nimănui nu-i pasă ce se alege de mine.
Îmi pasă mie.
Nu mai suport.
- Mă duc... - Da, sigur.
Sunteți niște necredincioși.
O să fie bine, Minnie.
Vin și eu, Big Earl!
- Ați auzit de Earl. - Condoleanțe, fetelor!
Binecuvântată-i fie inima!
- A fost un om bun. - Salut, Charlie!
Dă-mi un meniu! Mulțumesc!
Doarme cu morții, vorbește cu spiritele.
- Nu fac față. - Nu pot să cred că Big Earl s-a stins.
- Da, era bolnav... - James are tensiunea mai mare decât el.
- E cald în draci aici. - E noiembrie, Odette.
Nu poate să-mi fie cald?
Ți-am zis, treci prin marea schimbare.
Poate că voi împliniți 50 de ani, dar uterul meu are 22.
Uterul urmează să împlinească 100 de ani.
- Exact! - Ascultă-ne!
Ai menopauză timpurie.
E nebună de legat.
- Știe să se dea în spectacol. - Fără dubiu.
Tot tacâmul.
Richmond, o să întârziem.
Alo!
- Alo! - Cine a sunat?
Nimeni.
A greșit numărul.
Clarice a verificat selecția lor.
O să-i blesteme dacă mai adaugă un cântec.
Nu știu de ce acceptă asta.
Big Earl a fost soțul lui Minnie.
- Iubitule! Scoate prăjitura! - Acum?
- Să nu se ardă! - Da, iubito!
Contează părerea ei, chiar dacă nimeni nu vrea să o audă.
Când o să pună Namo Myoho Renge Kyo, tu o strunești pe Clarice.
Îl las pe Richmond.
Are și el păcate de care trebuie să se căiască.
- Clarice primește apeluri ciudate. - A sunat înapoi?
- Număr necunoscut. - Ligile de fotbal își ascund numerele.
Nu știm, Odette.
Tu nu știi, ea nu vrea să știe.
Richmond e mai lent de când l-a răpus diabetul.
- Vrea atenție. - În fine.
Dacă aflu c-o înșală pe Clarice, o să-și dorească să nu fi ieșit din comă.
Iubito, știi că îți ador capotul, dar trebuie să te îmbraci...
Pregătește-te! Ne vedem curând.
- Nu uita să iei lazanele! Pa! - Bine. Pa!
Așa...
Ador rochia asta!
Mulțumesc!
Când m-am mutat la Big Earl...
aveam numai hainele mamei.
Vechi și jerpelite.
Dar zilnic îmi spunea că-s drăguță.
I-ar fi plăcut rochia asta.
Știu, eu...
Nu, te rog...
Nu ești slabă.
Dacă ai fi fost, deja ai fi dat alcool pe gât.
L-ai pus la loc.
Asta îmi confirmă ceva.
Ești un om puternic, Barbie.
Hei...
El e mereu cu mine. La fel și cărțile mele de încredere.
Doamne! Nicicum nu încetează.
- Du tu asta! - Bine, mamă.
- Doamne! Hai să intrăm! - Abia anul trecut...
- Salut! - Bună!
- Duceți aia în bucătărie pentru mine! - Sigur.
Totuși...
ar fi fost un rămas-bun duios, cu muzică perfectă,
dacă n-ar fi intervenit Odette.
Minnie ar fi dat cu salvie aprinsă, atâta tot.
A fost bună slujba.
Ca o mică notă ornamentală.
S-a stins Big Earl, ireal!
Omul ala m-a vegheat și când nu trebuia.
Te-a iubit, James.
Nu pricep de ce a ales-o pe Minnie.
A fost animatoare.
Eu înțeleg.
Toți îl vedem pe Big Earl ca pe un tată, dar tot bărbat era, nu?
Și-a umplut timpul până s-a reunit cu dna Thelma.
Uite ce statuie, totuși!
E sacrilegiu ce a făcut femeia aia cu casa dnei Thelma.
Lumina aia care pâlpâie îmi dă migrene. Pâlpâie de când am ajuns.
Probabil nu e strâns bine becul.
- Bine. - Sigur?
- Da. - Bine.
Îi place să se simtă util.
- Așa! - Poftim, tată!
Carl, vrei să-ți omori tatăl?
Nu da vina pe Carl... E vina șuncii din belșug.
Mama zicea că respectul se arată cu o porție de carne de porc.
Amin!
- Barbara Jean! - Ce e?
Scuze! Lester!
Chemați ambulanța!
Isuse!
Lester...
O să fie bine.
Barbara Jean, vino să vezi! Hai!
- Salut, Lester! - Salut, Barbie!
- Ce zici? - Mișto rău, Lester.
Adică e o mașină superbă.
Are cel mai tare accesoriu.
Fugi, băiete!
Vine Desmond.
Dați-vă!
Dați-vă de pe drumul meu!
Valea, negroteiule!
Scuze, Desmond iar a vrut să ne calce.
Nu-ți pune mintea cu țărănoiul ăla!
- Ești bine? - Nu e prima oară.
Am mai fost dată pe spate.
Sper să fiu el ăla care te dă pe spate.
Crezi că sunt prea bătrân?
Nu cred asta.
Bine.
Te duc la cină în oraș?
Apoi mergem la o peliculă.
Bine. Odette și Clarice oricum voiau să meargă în oraș.
- Bună! - Aranjez eu tot.
Haideți aici! Mai repede!
- Bine, Lester. - Pa!
- Tu și Lester mergeți la cinema. - Și tu vii.
Haideți odată!
- Ce e, Odette? - Pregătiți-vă!
Haideți odată!
- Vin toți. - Haideți!
Bine. Salut, Little Earl!
Mai încet!
Salutare!
Schimbă antrenorii anual.
- Calmează-te! - Ce e?
Ce s-a întâmplat?
Uitați-vă acolo!
Un alb frumușel în draci.
Poftim?
Ray, vă fac cunoștință.
Salut, Supremes!
Salut, Big Earl!
El e Ray Carlson, noul angajat.
Salut!
Bună!
Odette.
Auzi!
Rudă cu Desmond Carlson?
Da, e fratele meu mai mare.
Și practici sportul lui?
Scosul negrilor de pe drum.
Nu.
Fir-ar, Big Earl!
De ce l-ai primit?
Ramsey, frații tăi sunt după gratii, dar eu nu te caut prin buzunare.
Da, și asta e drept.
Big Earl, nu știam că ai angajat o găină.
- Prea ușor. Ce e? - Richmond!
Mă uit la el...
Bravo, Chick!
Chick a alunecat pe pană. La aia mă refeream.
Scuze, dle Earl!
E în regulă. Nu te pedepsește nimeni.
Ai putea să îl ajuți să strângă.
Salut!
Ți-am văzut mașina.
Să-l ajut să strângă?
- Desmond? - Desmond.
Tocmai el.
- Chick e drăguț? - E drăguț.
Are cineva o monedă pentru tonomat?
- Iubitule? - Mi-e în mașină portofelul.
- Poftim! - Bun om!
- E un fleac. - Mersi, Odette! Mersi, James!
- Nicio monedă? - Iubi...
- Ai grijă! - E bine. Și tu.
Sunt doar cinci cenți. Eu numai dolari am...
- Elegant băiat, nu? - Măiculiță!
- Salut! - Bună!
Ți-am văzut mașina. Voi ați văzut-o?
E a ta? Frate!
Îi poți da jos plafonul...
- Frate... - Aș conduce-o.
Scuze...
Salut!
Mama folosea catarama de la curea.
Sigur nu intenționat.
Nu, era prea beată ca să vadă că a apucat-o de capătul greșit.
Fratele meu mă lovea cu cărămida dacă luam mâncare din lada frigorifică.
Mama mă lovea cu tacul de biliard dacă ieșeam nemachiată.
N-am mamă, tata a murit la zdup.
Nu l-am cunoscut pe tata, dar patru bărbați speră că nu-s el.
Big Earl mă găzduiește fiindcă a aflat că locuiam în hambarul lui Desmond.
Cu găinile.
Îmi pare rău. Ai câștigat.
Seamănă cu o față.
Pot?
Linia asta e gura.
Aici sunt ochii.
Tu ai stat în spate cu un alb.
Am pălăvrăgit puțin.
- Ați pălăvrăgit? - Da.
- Doar atât? - Da, mi-e prieten.
- Fără atingeri și sărutări. - Fără.
Nu cred. Nu păcălești pe nimeni.
E greșit să pălăvrăgești?
- Nu-l placi pe Ray? - Chick e de treabă.
- E în top, dar... - Dar nu putem fi amici.
- Fiindcă e alb. - Dar lucrează pentru Big Earl.
- Și ce? - Da, e om bun,
dar seratele astea private cu care vă delectați de o lună...
Prietenie. Pe bune?
Doamne! Începe nebunia!
V-am adus studenți și voi faceți pe călugărițele.
- Am dansat. - Te-ai legănat. Singură.
Și ai opțiuni.
La fel și Richmond.
Ești nebună, fată.
Inelul ăla nu ține gândacii la distanță, nu?
- Odette! - Ce?
- Nu vrei să fii domnișoară de onoare. - Nunta o să fie superbă.
- Mulțumesc! - Și costisitoare.
Da.
Scuze!
Ceva nu e bine.
Se poartă ciudat, nu?
- Da. - Cerem raportul?
Da, te rog.
- Clarice! - Ce e?
Am refuzat oferta studioului.
- Ce? - De ce?
E numai vina nemernicului de Richmond...
Nu e.
Richmond nu știe că am refuzat-o.
Un așa contract se întâmplă o dată în viață...
Dar faptul că o să am o familie...
e pe viață.
Și așa ceva nu pot să refuz.
- Nu trebuie. Fă-le pe ambele! - Da...
Richmond o să fie plecat cu fotbalul.
Cine crește copiii?
- Mama? - E mai bună decât a mea.
Amândouă...
își pun nevoile egoiste mai presus decât copiii.
Sunt aceeași femeie, în ambalaje diferite.
Cât ești ocupată cu concertele, te ajut eu să crești copiii.
Și eu.
Ce rost are să am o familie dacă sunt plecată?
Clarice.
Eu și Richmond o să avem o familie și copii.
E cea mai bună piesă muzicală pe care aș putea să o cânt vreodată.
- Vom fi trupa ta. - Exact!
Orchestra.
Sau ce-o fi.
Dar fără copii urâți! Să faci copii drăguți!
Dacă eu îi fac, sigur sunt drăguți.
Nu din cauza ta îmi fac griji.
Nu primești punct, Richmond.
Clarice te așteaptă.
A înnebunit băiatul!
De ce pleci de la masă?
- Mă duc la toaletă. Vin imediat. - Bine.
Hei!
- Ce se petrece? - Să văd banii!
S-a făcut cald înăuntru și am vrut o gură de aer.
Pot să mă ascund puțin aici?
Nu, ăsta era și planul meu pe seara asta.
Odette m-a invitat,
dar nu am stofă de chefuri de studenți sau de facultate.
Eu cred că ți-ar prii facultatea.
Da...
Big Earl a zis că-s prea isteț ca să nu merg la facultate.
Ești. Are dreptate.
Pare ceva de neatins.
Îmi place ideea de facultate,
dar nu am o pasiune, cum are Clarice pentru pian.
- Iar Odette vrea să fie soră medicală. - Sigur ai o pasiune.
Mama a zis că nu-s specială, fiindcă nu-s isteață.
Dar a zis că sunt frumușică, deci nu contează.
Nu cred așa ceva.
Ești foarte specială.
Deci așa...
Ești gata de petrecere.
De ce fugi cu aia în mână?
- Ai mai folosit așa ceva? - Nu, prefer pumnii.
Prima dată îți fixezi ținta.
Nu trage!
Doamne!
M-am tot gândit...
Dacă decizi să te măriți, mărită-te cu mine!
Cine a murit?
Nimeni.
Ăsta e de la James.
Mi l-a dat mie fiindcă nu a vrut să te deranjeze.
Ce mi-a trimis James?
Baftă, soră James Din inimă, James
Irosești bani.
Și tu irosești timp.
Grăbește-te la autobuz! Se face zece imediat.
Așa e.
Mai bine te duc Clarice sau Richmond. Testul e peste câteva ore.
Nu mi-ai zis că dai examenul de soră medicală.
Poate nu-l trec, nu are rost să consum benzină.
Auzi la ea...
Ce tot vorbești?
Răspund eu, mamă.
Reședința Jackson.
Poate doar mi-a întârziat ciclul.
- Nu mai e cazul. - Nu ai de unde să știi.
- Trebuie văzut un doctor. - Da. Ca să îi dea data nașterii.
Ar trebui să vorbești cu Big Earl.
- Să vezi ce are el de zis! - Și ce să îi spun?
M-am furișat din casa în care m-a primit ca să fac sex cu ospătarul alb.
Și că am rămas gravidă cu el.
Nu vreau să creadă că-s genul ăla.
- Trebuie să-i spui lui Chick. - Nu poate.
- De ce? - Doamne, iartă-mă că spun asta...
Poate nu vrei să-l păstrezi.
E mai bine să se taie cu un bisturiu jegos decât să facă copilul albului?
Asta spui?
Păi...
- Adio, nuntă cu Lester! - Nuntă?
Nu-l place pe Lester în felul ăla.
Sunt ca maică-mea.
Mai mulți bărbați, gravidă cu un copil din flori.
Nu, pe bune. Am crezut că sunt mai bună decât ea.
Merit toată situația asta.
- O merit. - Gata, gata!
Să nu crezi așa ceva despre tine, Barbara Jean!
Niciodată!
Mama ta nu a vrut să-ți cunoști tatăl.
Dacă nu vrei soarta ei, știi ce ai de făcut.
- Mi-e teamă. - Știu, dar îți suntem alături.
Poftim!
Șterge-ți lacrimile!
O să fie bine.
Am eu ceva de zis despre menopauza asta.
Se tot cântă de bufeuri și oboseală de parcă ar fi fleacuri.
Ambele-s o pacoste. Mor de cald acum.
Dnă Odette, nu e menopauză.
Slavă Domnului, dar...
Aveți limfom non-Hodgkin.
Limfom... Aia e...
Cancer, da.
Ce?
E grav, vă putem trata prin chimioterapie.
Mi-am permis să vă programez la oncologul din spitalul nostru.
E un medic excelent.
Stați bine cu sănătatea, sunt optimist, dar vom fi agresivi.
Începem cu o riguroasă...
Dnă Odette!
- Să discut eu cu dl James? - Nu.
Se panichează și când răcesc.
Da, o să fie secretul meu o vreme.
- Chick! - Odette!
Chick!
Ce te aduce aici după atâta timp?
Universitatea m-a desemnat să conduc cercetarea la Ornitologie.
Șoimi, bufnițe. Sticleți violeți.
Am un spațiu mai mare decât în Oregon.
Oregon. Deci acolo te-ai ascuns.
Chick!
Văd că încă ești în topul albilor frumușei.
Încă te joci cu păsările. Nu-mi spune că și cu alea moarte!
Nu, doar le observ.
Un cârd pierduse una. De-aia ciripesc întruna.
Sunt în doliu.
Dacă spui că fac înmormântări, te pocnesc.
Sticleții nu fac înmormântări, dar simt suferința.
Și că au pierdut ceva.
Nu sunt diferite de noi, nu?
Ai auzit de Big Earl?
Primul loc vizitat...
Când am ajuns la restaurant, Little Earl mi-a spus...
Nu m-a lăsat inima să merg la înmormântare.
Am vrut, dar știi și tu...
Barbara Jean.
Poate trebuia să merg.
Niciodată nu e bun momentul.
Dar poate fi prost.
Și atunci nu era cazul.
Ar trebui să plec.
Mă bucur că te-am văzut.
Și eu!
Sper să nu mai treacă alți 30 de ani.
Putea să mai aștepte 30 de ani,
dar tot n-ar fi fost momentul bun pentru Barbara Jean.
Nu ar fi îndurat să-l piardă din nou.
Nu-ți face griji!
Mergem în nord și va fi bine. Acolo le pasă doar de culoarea verde.
Am îndoieli, Ray. Nu o să știe că i-ai luat banii?
Până se prinde că au dispărut, o să fim departe.
Desmond doarme dus. Mereu e criță în weekenduri.
Așteaptă în magazie! Vin imediat.
- Repede, bine? - Da.
Barbara Jean nu i-a zis de copil.
Era pe drumul cu sens unic al soartei, blestemând la fiecare pas.
Ce naiba faci aici?
Ești cu Ray?
Se combină cu păsărici negre acum?
Vrei carne deschisă la culoare.
Să-ți arăt cum e?
Unde pleci, ștoarfo?
Uită-te la mine!
Dă-mi buzele alea!
Te omor, ștoarfă neagră!
Unde naiba ești?
Futu-i!
O să te găsesc eu.
Barbara Jean!
Barbara Jean! Doamne!
- Ești bine? - Tu ce crezi?
- Îmi pare rău. Ești în siguranță acum. - În siguranță?
Nu am cum să fiu în siguranță vreodată.
Nu vrei nicicum să auzi asta. Asta e viața care ne așteaptă.
- Desmond nu o să afle. - Nu e vorba doar de el.
Oriunde am merge, o să ne scuipe în față sau mai rău...
Nu putem aduce copii pe lumea asta.
Nu...
O să vină alte vremuri până atunci.
Nu putem trăi așa.
Eu nu pot trăi așa. Îmi pare rău, dar nu pot.
Ce vrei să spui? Barbara Jean, ce tot vorbești?
Ce vrei să spui?
- Te iubesc. Cu adevărat. - Iubirea nu e suficientă.
Amândoi vrem să fie suficientă, dar pur și simplu nu e.
Îmi pare rău, Ray.
Îmi pare rău.
Nu am vrut să dau buzna așa.
Big Earl mi-a zis că ești aici. Sper că e în regulă.
Ce e?
Sunt însărcinată.
E al lui Ray Carlson.
Îl iubești?
Ce o să faci?
Ray ce vrea să faci?
Ray nu știe.
A plecat înainte să apuc să-i spun.
Pot să am grijă de tine.
Vreau să petrec mai mult timp cu tine.
Nu mă refer doar la giugiuleli.
Vreau să-ți fiu soț.
Cu sau fără copil.
Ești nebun, Lester.
Sunt.
Dar te iubesc.
Nu îl iubești pe copilul meu.
Îl iubesc pe copilul nostru.
Clarice i-a dat o biblie Barbarei Jean,
ca să-și găsească pacea după ce l-a pierdut pe Lester.
Însă doar a înarmat-o cu o furie zeloasă împotriva lui Dumnezeu.
Și eu am fost furioasă, sinceră să fiu.
Dumnezeu a avut-o în vizor toată viața ei.
Barbara Jean s-a consolat cu cantități uriașe alcool,
în speranța că dimineața nu își va aminti de durerea perpetuă din sufletul ei.
Clarice își alunga durerea cu cât mai multe apăsări de clape.
Atingea fiecare clapă a pianului cu mare precizie.
Dar, când era vorba de Richmond, precizia se pierdea.
Mama zice că oamenii tari la cap au fund moale, bun de cotonogit.
Eu nu credeam că poți cotonogi ceva fără o nuia.
Dar Clarice mi-a dovedit că inima poate fi cotonogită așa.
Da.
Oamenii nu cred că Crăciunul poate fi crud, dar nu și eu...
Crăciunul mereu era crud cu Barbara Jean.
Și Dumnezeu, și ea au avut un fiu în perioada aia a anului.
Și ea, și Dumnezeu și-au pierdut fiii.
Nu știu a cui moarte a fost mai crudă.
Nu te poți juca cu ea.
De-aia mă joc cu tine, Odette.
Hai, joacă-ți cartea!
- Asta-i... - Ne jucăm...
- Salvată de copil. - În fine.
Pot să merg la Ricky și la Carl?
Păi nu știu dacă unchiul Richmond se poate descurca azi cu un copil în plus.
Ce-ar fi să rămâi pe trotuar?
Te asiguri din ambele direcții, fără scurtături.
- Bine. - Așa! Promite-mi!
Fără scurtături. Bine.
Așa, doamnelor!
Ea trișează.
Trișează...
Popii mereu câștigă.
- Vă enervez eu. - Nu tu dai.
Nu mai vreau să mă joc.
Am tărăgănat-o. Cum... Vezi...
Acum ai prea multe cărți.
- Bine. - Nu putem...
E bine. Tu ești bine.
Ești bine. Trebuie doar să te trezești.
Știi cine a făcut asta, James.
- Desmond! - Ascultă!
Au mers la el acum. O să rezolvăm noi.
Nu o să bage un alb după gratii pentru asta.
- Nu mai e ca înainte. - Minciuni!
E copilul meu!
Dacă poliția nu face nimic, jur că fac eu dreptate.
Lester, trebuie să te calmezi.
Nu poți să spui așa ceva acum.
Dacă faci o prostie, ce naiba o să se aleagă de Barbara Jean?
Ce o să pățească?
Vreau să iei măsuri.
Ești bine, puiule.
Barbara Jean!
- Trebuie să-l ducă. - Nu!
Nu îl atingeți!
O să fie bine. O să se trezească. E bine. Stați!
- Hai! - Nu!
Nu!
Vă rog, nu!
Fir-ar!
Bună, iubitule!
Cum a fost la serviciu?
A fost în regulă.
Sunt obosită.
Îmi spui ce se petrece?
Cum adică?
Am discutat cu Laureen.
Mi-a spus...
că nu ai fost marți la serviciu.
- Nu îmi place să fiu spionată. - Nu te-aș spiona dacă ai fi sinceră.
Așa că te întreb iar.
Ce se petrece cu tine?
Știi că am tot avut bufeuri.
Doctorul a spus...
că nu e doar o simplă schimbare.
Dar ce e?
Limfom non-Hodgkin.
Nu e cadoul de Crăciun la care speram.
James, nu am mai stat de mult la tine în brațe.
S-ar putea să se rupă scaunul.
Hai!
Stai!
O să fie bine, da?
Știu.
O să fie bine. Știu. Te iubesc.
O să fie bine.
O să se rezolve.
- Să le zic eu fetelor? - Nu.
Nu o să facă față și oricum au multe pe cap.
Bine.
Când începem tratamentul?
Întârzie.
Ei bine...
Ultima oară când ne-a adunat Big Earl, l-a pierdut pe Lester.
Vezi cum îi găsești iar scuze?
Face paradă pe aici cu sticla de apă. Femeia aia nu se hidratează.
Pot să înțeleg de ce asta îi trezește emoții urâte.
Dacă aș bea la fiecare emoție urâtă, m-aș muta la magazinul de băuturi.
- Se descurcă. - Până la un punct.
Și Lester nu e aici ca să o aducă la liman.
- Salut, Barbara Jean! - Bună!
Am fost reținută la spital, cu voluntariatul.
Dă-te mai încolo!
Salut!
Bun-venit în periplul lui Minnie către marea recompensă!
Dar e pomenirea lui Earl.
Little Earl, fără lumini!
Dar încă e soarele pe cer!
- Stinge-le odată! - Doamne!
Doamne, începe nebunia!
Deschide ușa!
Doamne! Suntem la un praznic sau la o înviere?
Big Earl ar fi murit iar ca să evite asta.
Amatori...
Ai zis că ai mai făcut spectacole.
Teatrul de Paște nu se pune.
Păcat de iepurașul ăla!
M-ați umilit deja la praznicul lui Earl. Acum lăsați-mă!
- Liniște! - Big Earl s-a rostogolit în groapă.
Păstrați aplauzele pentru mine.
În curând, nu voi mai fi aici ca să le aud.
Ascensiunea mă așteaptă.
Sfârșitul mi-e aproape.
- Vă puteți pregăti. - Nu!
Să puneți banii acolo, pe masa aia!
Minnie își jelește moartea în avans?
Producția lui Minnie McIntyre prezintă teatrul muzical Praznicul.
- Te-am auzit. - Ăla era scopul.
Știi ce?
Vrei să afli ce viziune am avut azi-noapte?
- Nu neapărat. - Era Richmond.
Pe o plajă încețoșată, îmbrățișa o femeie.
Când viziunea a devenit mai clară, am observat că femeia...
nu erai tu.
Clienții tăi își pierd răbdarea.
N-aveți decât să mă ignorați,
dar ghizii spirituali știu deja.
Și ei îmi spun că un anumit soț și-a făcut rost de o Cherokee.
Și nu mă refer la mașină.
Nu...
O să fie bine.
Nu au stripteuze ca lumea.
Veronica zice că tipa e barman aici.
Deși nu s-a născut aici, ca mine, știe multe lucruri despre locul ăsta.
A zis că dansatoarele la bară au costume cu temă biblică luni seara.
Dansul de trei dolari și 16 cenți după Ioan.
Dacă te împrietenești cu Veronica, ard locul ăsta din temelii.
Păstrează verva aia pentru Cherokee!
Vreau să vorbim ca de la femeie la femeie.
Adică de la femei la femeie.
Poate e genul care își scoate cerceii și apoi îți dă o directă.
Eu și Barbara Jean îți ținem spatele.
- O să ne batem cu Cherokee? - Dacă e nevoie.
Caut răspunsuri, nu bătaie.
Ai opțiuni.
Cherokee.
Ca tribul de indieni?
Nu, ca jeepul.
Tatăl ei a fost mecanic auto. Frații ei sunt Tercel și Seville.
- Mă păcălești. - Stai!
- O cunoști? - Nu cred.
Lucrează la spital, la magazin.
Uite-o!
- E o copilă. - Chiar și așa!
Are cap cât să știe că nu e bine să se culce cu soțul alteia.
Ți-ai pune mâinile pe soțul oricui, nu?
- Nu! - Asta vrei?
Fă un pas în spate!
Soția lui Richmond.
Am o întrebare simplă pentru tine.
De cât timp te culci cu el?
De vreo patru luni.
A zis că nu sunteți împreună, deci nu e ca și cum...
O înșală.
Minciuna aia există de când există și prostituția.
Ți-ai închipuit vreodată că o să ajungi o amantă?
Richmond îți vinde gogoși ca un vânzător de mașini la mâna a doua.
Ești prea tânără ca să știi că Richmond e egoist
și că doar tu ești aia care oferă ceva.
El doar o să te jecmănească.
De frumusețe.
De zâmbet. De sclipirea din ochi.
O să ocupe locul în care îți țineai inima.
O să te jecmănească până când nu mai rămâne nimic,
fiindcă nu îi pasă de tine.
Nu din cauza mea, ci din cauza caracterului său.
Și nu o să ajungi...
în poziția mea, tânără domnișoară.
O seară frumoasă, Cherokee!
Schimbare totală! Credeam că eu crestez suflete.
Eu doar încerc să salvez unul.
Big Earl a venit să vorbim despre Richmond în săptămâna cu nunta.
- Și cu mine. - Și cu mine.
Dragul de Earl!
Ce ți-a zis, Clarice?
Că în 30 de ani...
Richmond o să fie cel mai mare domn din oraș,
dar, până atunci, o să-mi dea de furcă.
Am crezut că îmi dă binecuvântarea sa, fiindcă asta îmi doream,
dar se pare că a fost o predicție.
Nu Earl ți-a zis să nu te măriți cu Richmond.
Eu ți-am zis, scumpo.
Doamne! Ce s-a întâmplat?
- Nimic. - Ce îți face Alex Li?
- Nimic. - Ai zis că te ajută cu schimbarea.
Nu e doar o schimbare?
E cancer.
Dar sunt bine.
Aia nu arată bine.
Nu arată bine.
Ascultați! O să îmi pună o cameră de tratament aici,
ca să nu mă tot înțepe.
Chimioterapia merge bine.
De cât timp știi?
De mult.
O să fac un orar.
O să ne împărțim pe zile, ca să te ajutăm.
Vin eu la prima ședință. Să-mi spui când e!
Vedeți ce faceți?
O să mănânci ca lumea de acum.
Uite! Vedeți ce faceți?
Vedeți ce faceți?
Tot tam-tamul ăsta!
De 30 de ani faci tam-tam pentru noi.
Lasă-ne să procedăm la fel!
Ce naiba crezi că faci cu prostia aia?
Bine, deci vrei să vorbim. Puteai să spui frumos.
Cherokee e o fată drăguță.
Naivă, dar drăguță.
- Cine e Cherokee? - Nu îndrăzni!
M-ai batjocorit destul.
Clarice, jur că n-am călcat strâmb. Jur pe mormântul mamei.
Dacă află că a crescut un curvar, o să se rostogolească în mormânt.
S-a întâmplat o singură dată.
Deci te-ai culcat cu ea o dată?
O dată în patru luni...
Cât de cumpătat!
- Vorbește Odette prin tine. - Nu.
Dacă ar fi fost după Odette, te-ar fi castrat în noaptea nunții.
Dar nu a făcut gură acum.
- Nu e numai vina mea. - E vina mea că ți-o tragi cu altele?
Mi-ai vândut minciuni și ai țesut cu măiestrie un vis.
Am renunțat la tot pentru familia asta.
Nu ți-am cerut asta.
Dacă erai așa de supărată, de ce nu ai zis nimic?
Dacă te-ai fi uitat la mine, ai fi văzut!
Nu îmi mai doresc relația asta.
Bine.
Dar eu nu mă mut.
Așa că mai rumegă puțin situația!
Deci așa om ești?
Rămâi.
Plec eu, Richmond.
Mulțumesc.
Oricând. Nu știu ce naiba fac, dar îmi dau silința.
Am tot ținut diete atâția ani, când de fapt trebuia să fac cancer.
Fir-ar!
- Scuze! - Nu-i nimic.
Ai mai puțină treabă.
E ca un tablou.
Ce anume?
Viața.
Îți completezi pictura...
în fiecare zi...
încerci să o faci cât mai frumoasă, până ajungi la muchia pânzei.
Cred că paltinul mamei...
era cel mai frumos element de pe pânza mea.
Deschid eu.
Nu știu cum o să mă descurc.
Nimeni nu știe.
Veniți odată?
Când îl alegi pe ăla bun, nu e necesar să știi.
Când îmi va sosi clipa...
vreau să fiu la paltin.
- Cum merge treaba? - Bine. Nu te mișca!
Bine, am înțeles.
Gata!
- Gata? - Ești gata?
Ce? Nu! Stai!
Oricum îmi cădea de la chimioterapie.
- Așa e. - Da.
- Bine. - Ești gata?
Da, sunt gata.
Am crezut că o să plâng.
După atâtea ondulatoare, bigudiuri și arsuri chimice,
mai bine mă tundeam de mult!
Exact!
Fir-ar, sunt liberă!
Și îți stă bine cu capul ras!
- Am un frizer bun. - Ca să vezi!
Exact!
Vreau și eu.
- Ce? - Clarice...
Apreciez solidaritatea, dar abia ți-ai părăsit soțul.
Și?
Nu ai starea mintală necesară pentru o așa o decizie.
Da. Am găsit pomenirile de la biserică.
Cică se roagă pentru mine din cauza purtării mele față de Richmond.
Biserica asta!
Hai să le dăm motiv de bârfă!
- Cine urmează? Hai! - Bine.
Vino aici! Hai, doamna mea!
- O luăm treptat, da. - De ce treptat?
Poate ai craniu conic.
Scuze!
Să îmi lași puțin pentru coafat!
- Mă întreb unde e Barbara Jean. - Nu a venit la biserică.
La ce haine poartă, e greu să nu o vezi.
Cine zice ăla e!
Nu voiam să port asta la biserică, Clarice.
Slăbesc.
Nu ți-e cald?
Ții dietă cu insolații?
Ce Dumnezeu?
Doamne!
Barbara Jean?
- Barbara Jean? - Cum am ajuns așa?
- Nu am vrut. - E în regulă.
Gata, o să fie bine.
Îmi pare rău, dar am făcut pe mine.
- Uite cine a venit! - Cum te simți?
Mult mai bine. Mulțumesc!
Nu știu ce s-a întâmplat.
O să te faci bine.
Ai nevoie de odihnă, de mâncare...
Ești alcoolică.
Face pe ea în public, Clarice.
Trebuie să spunem lucrurilor pe nume.
Ești alcoolică.
Nu! Mama a fost alcoolică.
- Știu cum se manifestă, eu nu sunt așa. - Puteai să omori pe cineva.
Puteai să omori un copil.
Îți bei mințile de când a murit Adam.
Da, am zis-o.
Dar îți zic și că azi o să te oprești.
- Înainte să mori sau să omori... - Bine.
Mă las de băut. E bine așa?
Da. Bine.
Mâine, eu și Clarice te ducem la Alcoolici Anonimi.
Nu. Nu am nevoie de ei.
Nu e cazul. Azi a fost o zi grea, atâta tot.
Fie. Dar acum câteva săptămâni când nu m-ai dus la chimioterapie?
- Ți-am zis... - Nu ai grijă de tine,
deci sigur nu o să ai grijă de mine.
- E vina mea, nu trebuia să am așteptări. - Ești de acord cu ea?
Nu te sunăm după ora nouă fiindcă nu o să ții minte conversația.
Alea erau conversații?
Nu e nimic memorabil.
Vorbiți aceleași baliverne zilnic...
- Barbara Jean! - Las-o!
Trâmbițați despre câte ați face.
Dar ambele știți că nu o să vă schimbați niciodată.
Mai ales când trebuie să-ți schimbăm chiloții pișați.
Trebuia să-ți schimbi soțul.
Gura ta scrie cecuri, pe care nu ai curaj să le încasezi.
Eu le pot încasa, dar tu ți le permiți?
Nu eu sunt bucătăreasă la cantină.
Aoleu!
Poate că n-aș fi fost, dacă nu-ți depărtai picioarele.
Deci de-aia nu ai putut da un examen în 30 de ani? Asta-i noua minciună?
- Nu face asta! - Ce?
Să nu fac ca tine și să renunț la carieră pentru un om care și-o trage cu altele?
Ești ca bețiva de maică-ta.
BJ...
Când o să vă pierdeți soțul...
și o să vă îngropați copilul...
o să aveți dreptul să mă atacați.
Până atunci, nu mă mai judecați!
Fiindcă nu înțelegeți. Pur și simplu nu înțelegeți.
Crezi că ai monopol pe griji și suferință?
Crezi că noi nu avem zile grele?
Tratamentul meu nu mai dă roade.
- Ce? - Cum adică?
Cancerul e deștept...
și se adaptează.
Și...
o să-mi dea alt tratament...
care o să mă omoare înaintea cancerului.
- Îmi pare rău, Odette. - Scutește-mă!
Scutește-mă!
- Nu-ți pare rău. - Ba da.
Nu-ți pare rău.
Am încheiat-o cu tine. Și cu tine.
- Nu vorbești serios. - Vorbesc foarte serios.
Am încheiat-o și cu tine.
Ești ca ea. Ești fix ca Barbara Jean.
Ce?
Și tu ești ca maică-ta.
L-ai părăsit pe Richmond,
dar asta nu răscumpără faptul ca ți-a luat 30 de ani
să vezi un adevăr care ți s-a arătat în 30 de secunde.
Nu îmi irosesc ultimele zile pe un preș...
și pe o bețivă.
- Odette! - Odette!
Doamne!
- Odette? - Doamne!
Trezește-te! Odette!
Nu cancerul e cea mai mare problemă. Are o infecție.
Ce fel de infecție?
Inima și plămânii duc boala în corp, iar antibioticele nu o opresc.
O să se trezească?
E o luptătoare.
O să te faci bine, iubito.
Nu ai de ales.
Fiindcă eu nu exist fără tine.
Trebuie să te odihnești, James.
- Copiii au nevoie de un tată puternic. - Iar Odette, de un soț sănătos.
Trebuie să mergi să mănânci ceva.
- Nu mi-e foame. - Nu contează.
Mergi la cantină și bagi ceva în stomac.
Hai!
Vin cu tine.
Bine.
Vin imediat, iubito.
- Rămân eu cu ea. - Bine.
Am început să merg la AA.
Deocamdată doar ascult, nu am curaj să vorbesc.
Dar...
unul dintre membri e la pasul nouă.
„Încearcă să remediezi situația față de cei pe care i-ai rănit...
daca efortul tău nu adâncește rana.”
Sper să nu te rănesc iar.
Barbara Jean.
Am comis fapte mai grave decât camaraderia cu sticla.
Fapte de care nu v-am zis ție și lui Clarice.
Știam că anii de tăcere dintre mine și Ray o să fie umpluți cu suferință și regret.
Dar tot trebuia să îl găsesc după moartea lui Adam.
Nu puteam altfel.
Crezi că Desmond l-a ucis fiindcă știa că e al tău?
Ce tot vorbești?
Știu că nu ți-am zis, dar am crezut că simți asta.
Simt că Ad...
Simțeam prezența lui Adam ca și cum ar fi o parte din mine.
Nu trebuia să-l văd ca să știu că e acolo.
Cred că pur și simplu...
am sperat că îl simți și tu.
Mâinile mi-s pătate cu sânge.
La fel și mâinile lui Ray.
Te rog, spune-mi ce pot să fac, Barbara Jean!
Sigur pot să fac ceva!
Te rog, spune-mi că putem să o rezolvăm!
Dacă vrei să faci ceva pentru fiul nostru...
Asta îmi doresc cel mai mult.
Să te asiguri că Desmond află că și-a ucis nepotul.
Apoi omoară-l!
Știm că Tu faci totul posibil.
Amin!
Avem nevoie de Tine.
Avem nevoie să ne trezești sora.
Da.
Prietena noastră, mama copiilor săi.
Da.
Avem nevoie de ea.
- Avem nevoie... - De ce vorbiți în șoaptă?
V-am zis că e aici, cu noi. Ce faci, iubito?
- James! - Da, iubito.
- Te iubesc nespus. - Știu.
Te iubesc din toată inima.
Dar arăți groaznic și miroși urât.
- Scuze! - Ați văzut?
După atâta calvar, tot nu ține în ea.
Nu am timp să țin nimic în mine.
Nu-mi mai țin gura.
Deci până acum ți-ai ținut-o?
Îi e afectat creierul.
Clarice...
Vreau să-l duci pe James acasă.
- Nu, nici vorbă! - Scumpule!
- Reculege-te! - Nu.
Nu plec nicăieri, mai ales acum.
Te rog!
Sunt bine. O să te aștept.
- Te iubesc. - Și eu.
Bine.
- Clarice? - Da.
Piesa pe care voiai să o cânți...
nu ai ratat nicio notă.
Nu mai fi dură cu tine!
Nu e vina ta.
Barbara Jean.
L-am văzut pe Chick.
- Cât erai în comă? - Nu.
După ce a murit Big Earl.
- Ray e aici? - E la universitate.
Trebuia să-mi spui.
Știu.
Încă îl jeleai pe Lester.
Nu am vrut să suferi mai mult.
Barbara Jean, nu îmi pasă că nu ai ajuns la pasul nouă.
Vreau să te vezi cu Chick.
Și vreau să scoți tot adevărul la lumină.
Nu o să mă odihnesc în pace până nu știu că ai rezolvat asta.
Promite-mi...
Promite-mi!
Promit.
Să faci bine și să mă aștepți!
Nu plec nicăieri.
Sunt prea încăpățânată.
Richmond, vreau să rămâi.
Înainte să o invoci pe Minnie...
Știu că am fost un soț rău.
Știu asta.
Deci...
pot să-ți spun că regret totul?
Și o lăsăm așa.
Nu vreau să vorbesc cu tine.
Vreau mușchii și mașina ta.
Nu te grăbi, ușor!
E în regulă. Mergem încetișor.
Ascultă! Ne apropiem de copac.
O să te pun jos.
Sper că te descurci...
Da.
Ești bine?
Bine.
Știu că se presupune că m-am născut neînfricată,
dar a fost o minciună gogonată.
M-am născut deasupra solului, dar nu m-am gândit niciodată
că aș putea să mor acolo.
Într-o bună zi, aveam să ating pământul,
locul unde frica și soarta își au sălașul.
Nu mă așteptam să întâlnesc frica și soarta.
Dar cele două au o idilă secretă de când am tras prima gură de aer.
Fir-ar! Toți insistă să ne spună cum să trăim,
dar nimeni nu vine să-ți spună cum să faci față morții, nu?
Fir-ai, Richmond! Un lucru te-am rugat să faci.
- Și tot ai dat-o în bară. - Cum?
- Tu ai zis să te aduc. - La un paltin!
Păi și ce sunt astea?
Îmi cad conuri de magnolie în cap aici.
Scuze! Nu mă pricep la copaci.
Am venit să mor cum vreau eu!
Și nici asta nu-mi iese.
De ce râzi?
Fie te simți mai bine, fie încă nu vrea Domnul să te ia.
Vrei să te duc altundeva?
Dacă îmi arăți unde e paltinul, te pot duce acolo.
Nu știu.
Nu m-am gândit la toate.
Am crezut că o să mor până acum.
Te-ai gândit că poate încă nu ți-a sosit clipa?
Tata mereu spunea...
că Dumnezeu are un plan.
Poate în planul Lui mai ai chestii de făcut.
Aș vrea să apuci să le faci.
Aș vrea să faci și tu chestii, Richmond.
Nu o să crezi nici tu, nici eu,
când spun că, în inima mea...
știu că poți să fii mai bun decât ai fost.
Așa crezi?
Sunt sigură.
Hai!
Să ne întoarcem înainte să ajungă James!
Dacă află ce am făcut, s-ar putea să mor.
Bine. Hai!
Salut!
Partea cu remediatul...
e mai dificilă decât dependența.
Remediezi ceva față de mine?
Da.
Ce vrei?
Ar fi trebuit...
să îl împușc eu pe Desmond.
Dar am corupt iubirea ta față de mine ca să poți apăsa trăgaciul.
Nu l-am ucis pe Desmond.
Am mers acolo după ce ai plecat.
Când am ajuns, era deja mort.
Doamne!
Dumnezeule! Lester...
Nu el a făcut-o.
Desmond le-a făcut rău multora.
Cred că iubita lui...
a încasat destule și a ripostat cum a putut.
I-am zis să plece din oraș.
Abia scăpase dintr-o cușcă, nu avea sens să intre în alta.
E un cadou timpuriu.
Concert live de Clarice Baker
E o glumă?
Știu că ești bine intenționat, dar nu cânt pentru public.
Atunci urcă pe scena aia...
și cântă pentru tine!
Sincer, uneori nu știu dacă să te sărut...
sau să-ți dau o palmă.
Le poți face pe ambele.
Te-am iubit nespus în tinerețe.
Dar, precum mi-ai spus și tu, iubirea nu e suficientă.
Adio, Ray!
Barbara Jean.
Bună dimineața!
Nu am vrut să plec cât dormeai.
Mă gândeam să angajăm o firmă de mutări.
Să nu-ți bați tu capul.
Cum adică?
Te muți înapoi acasă.
Oare, Richmond?
Cum să nu te muți?
- Credeam că seara trecută... - A fost plăcut.
Dar nu e cazul să mă mut acasă.
Am fost despărțiți puțin timp.
Asta nu remediază 30 de ani decizii idioate.
Da.
Știai că o noapte de amor o să îmi dea speranțe.
M-ai folosit.
Îmi pare rău. Sincer.
- Salut! - Da, frumos!
Mulțumesc!
Veronica!
- Slavă Domnului! - Da, știu.
Doamnelor.
- Da. - Treci încoace!
Nu pentru mine a venit lumea.
Nu contează, fiindcă...
Am venit noi.
Încep să arăt iar bine, iar, voi, junincilor, mă faceți să plâng.
Arăți bine? Nu vezi cu ce ești îmbrăcată.
Dacă tu și James n-ați fi avut copii, aș crede că faci pe virgina.
- Tot cusurgioaice! - Note ornamentale.
Niște fetișcane au vrut să stea la masa noastră.
Cine?
N-au pic de respect.
Au avut, după ce le-a muștruluit Barbara Jean.
Bine, Chick!
Au crezut că The Supremes au dispărut din peisaj.
Au dispărut pe naiba!
Arătăm la fel de bine ca întotdeauna.
- Exact! - Haideți!
Minunat!
Micul cadou al lui Richmond aduce foloase, nu?
Nu.
E bine intenționat și toate alea...
dar nu cânt la concertul lui.
Am dat niște telefoane.
Mă duc la New York.
Clarice!
Am de făcut... niște înregistrări.
Reese, sunt foarte mândră de tine!
Sunt foarte mândră de tine.
Soarta m-a pus pe drumul cu un singur sens,
dar mi-a fost scris să îl străbat înconjurată de iubire,
cu cineva în stânga mea,
cu cineva în dreapta, care să mă sprijine.
Singure, poate că am fi crezut ce ne spunea lumea despre noi înșine.
Distruse, haotice, aducătoare de ghinion.
Au crezut că prietenia nu o să ne țină împreună.
Au avut dreptate.
Iubirea a fost lipiciul nostru.
Când nu eram împreună, poate că eram distruse, haotice.
Dar, împreună, am pictat un tablou excelent.
Mai bun decât orice Picasso.
Astfel de iubire am avut noi.
Da, mâinile noastre au fost și încă sunt nesigure uneori.
Dar nu ne temem să ajungem la muchia ramei,
mai ales când mai avem mult de pictat împreună.
Auziți! Minnie se sinucide azi.
Minnie o să moară azi.
Mult efort de dragul unei predicții.
Devotamentul ei e ceva de admirat.
- Stai puțin! - Hai în casă!
Ați vrea voi, nu?
Ați vrea să închei ziua asta în viață.
Ca să îmi puneți la îndoială abilitățile de profet.
Cred că o să se sinucidă.
Ai grijă, dnă Minnie!
Aoleu!
Doamne!
- Ești bine, Minnie? - Ce te-a apucat?
A murit?
Visurile se împlinesc uneori.
Doamne!
Mi-am îndeplinit predicția!
Ai zis că o să mori.
Am văzut moartea cu ochii.
Se pune.
Dră Minnie, era să mă omori.
Încerci să îmi furi profeția?
Nimeni nu încearcă asta.
Bine, gata!
Știe să facă spectacol, dar eu nu plătesc bilete.