Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jag föddes i ett platanträd.
Mamma gick två veckor över tiden med mig
och undrade om det nånsin skulle ta slut.
Hon såg ingen ände på det.
Så det slutade med att hon sökte hjälp hos en häxa som mormor kände.
Häxan frågade mamma om hon ville att hennes barn
skulle följa ödet eller det förutbestämda.
Ödet skulle låta mig gå åt vänster eller höger
men ödet skulle vara en enkelriktad gata.
För mamma lät allt det där likadant,
så häxan gjorde valet och visade henne vägen.
Men först måste hon klättra upp i en platan
och sjunga sin favoritpsalm. Inte förrän då skulle jag komma.
Jag föddes inte på marken
så jag var inte rädd för att falla...
Hej, Odette.
Så jag förbannades med ett liv utan fruktan.
Men min vän Clarice förbannades med nåt helt annat.
Hej, sötnos.
Hon hade oturen att ha en mamma
som trodde att om hon kunde visa upp en perfekt fasad
skulle ingen märka att hon var en jäkla dörrmatta.
Fotograferna tog bilder och Clarices mamma visade upp ett inövat leende
som hon brukade göra när hennes man inte fanns i närheten.
DEN NYA INSPIRERANDE NEGERFAMILJEN
Jag hade fötts i ett träd
och Clarice på ett sjukhus för vita,
så vår vän, Barbara Jean, måste göra nåt speciellt
när hon kom till världen... och det gjorde hon.
Men inte på det sättet som hennes vilda, fria mamma trodde.
Lyssna, jag ska berätta om vår fina flicka.
Hennes arbetsgivare gav alla de tänkbara papporna sprit
och lät dem skryta om sina kvinnor.
Loretta, du måste skämmas. Barnet är inte mitt.
Vad gör du? Älskar du mig inte?
De insåg ganska snart
att de skröt om samma kvinna.
Alla trodde att det ovanliga sättet vi kom till världen på
var ett dåligt omen.
Att vår tavla inte var ett mästerverk, utan en enda röra.
En röra som skulle bestämmas av ödet eller det förutbestämda.
Jag var inte så tyst eller rolig att folk förbisåg
att jag var skitjobbig.
Men Clarice och Barbara Jean älskade mig.
Jag trodde jag var här för att älska dem.
Men vänskap fungerar inte alltid på det sättet.
Häxan hade satt mig på en enkelriktad gata,
en som oundvikligen ledde till att Clarices, min och Barbara Jeans bok
sprack upp i sömmarna.
Bravo, Clarice!
- Odette... - Bravo, Clarice.
Extranummer.
Sätt dig ner, Odette.
Clarice, jag behåller inte fler av dina troféer,
ta med den hem.
Min koffert är för full. Vad ska jag göra?
De andra pianisterna såg på trofén
som vore den Jesu återkomst.
Du tittar på den och ser missnöjd ut.
Designen kunde vara bättre. Se på den.
Tänk på designen på flygbiljetten till New York.
- Biljetterna. - Vad var det jag sa?
Ditt skivkontrakt är din mammas trofé.
Det är tur, jag är trött på det.
Det spelar ingen roll hur man ser på den,
det är ändå världens fulaste klänning.
Dina kläder är som en oskuldsförsäkring.
Om du hade haft dem kanske du haft kvar din.
Ingen har växlat snabbare än du
från Jungfru Maria till Maria Magdalena.
Från kyrka till horhus.
Jag berättar aldrig mer nåt för dig.
Jag klagar inte, och inte Richmond heller.
Jag vet inte riktigt.
- Här. - Okej.
Prova den blå.
- Va? Kom igen. - Titta.
Det spelar ingen roll.
För att ni ska para ihop mig
- med nån stum kille. - James är lite blyg, Odette.
Och du pratar alltid så tufft och barskt. Du skrämde honom nog.
Jag är en pratsam kvinna.
Om James inte klarar det
kan han gå nån annanstans.
Jag tänker inte...
- Vad är den bra för? - Den framhäver färgen.
Du kväver mig.
Det handlar om utsmyckning, Odette.
När James ser dig kan han inte vara tyst.
- Han är alltid tyst. - Titta.
Snurra... James, kom hit...
Kan du ta med den här
till Barbara Jeans hus åt mig.
- Barbara Jean? - Mamman begravdes idag.
Jag lagade kyckling.
Barbara har inga vänner.
Min kusin såg henne kamma sitt hår en gång,
en kackerlacka föll ut.
Tyst med dig.
Vi ska till Big Earl's.
Barbara Jean bor åt andra hållet och jag har högklackat.
Odette tar med sig kycklingen dit
och visar lite vänlighet.
Oroar du dig för dina skor så gå barfota.
Är du rädd för kackerlackor, håll avstånd.
Eller kanske du bara borde gå hem, Clarice.
Jag gör det.
Din peruk är snygg.
Hård och barsk.
Vart skickar hon oss?
Jag kommer aldrig hit.
Vi är bortom Lutande trädet.
- Så försvinner barn. - Hur vet du?
Min kusin Veronica!
Jag hoppas nån kidnappar henne.
- Hej, hur har ni det? - Prata inte med dem.
Jag gillar inte deras attityd.
- De sa ju inget. - De tittar.
- Om mamma får veta att jag är här... - Säg inte mer.
- Vad är det? - Vill du ha bajs på skorna?
Vi går in och snabbt ut igen.
- Vi går in och ut. - In och ut.
Det här måste vara rätt hus.
Lämna det här.
Vill du försöka fly från mamma
när hon blir arg, varsågod.
Den kvinnan gör stryk till konst.
Odette.
Hej.
Mamma skickade den här kycklingen till Barbara Jean.
Barbara Jean, dina vänner är här.
Vi beklagar er förlust.
- Min mamma... - Tack.
Säg henne att jag och styvdottern
uppskattar vänligheten.
Kom in.
Kom nu.
Var är dina mostrar och kusiner?
För begravningen, du vet.
De brydde sig väl inte.
Förlåt, så ohyfsat av mig.
Lillflickan ska hämta några glas åt våra gäster.
Nej.
Nej tack, herrn.
Vi skulle bara lämna maten och hämta Barbara Jean.
Mamma ville bjuda henne på middag,
hon insisterar.
Nej.
Hon har gått igenom mycket idag.
Hon borde vara hemma.
Är det det du vill?
Ja.
Om du inte vill få handen bruten
ska du ta bort den.
Jag vet vem du är.
Du är den där galna häxflickan som föddes inuti ett träd.
Du är visst inte rädd för nåt.
Det är visst dags att nån ger dig nåt att vara rädd för.
Du har rätt.
Pappa var mästare i boxning.
Sen jag var liten har han lärt mig
hur man hanterar dumma män som vill skrämmas.
Jag vill tacka dig medan du ännu är vid medvetande,
för att du låter mig visa
lite av skiten han lärde mig.
Dra ner blixtlåset.
Dra ner det nu.
Jag vill inte ha skitstövelns blod på min klänning.
Kom igen.
Var är ditt bälte? Kom igen.
Ja, använd ditt bälte, kom igen.
Jag har inte tid med de här galenskaperna.
Du angår inte mig.
Gå då.
Boxades din pappa?
Pappa vägde 50 kg med stenar i händerna.
Boxas mot vem?
Då går vi, Barbara Jean.
Följ med oss till Earl's.
- Jag vet inte. - Kom igen.
Du är uppklädd och ser bra ut.
Tack.
Och Barbara Jean, vad du än gör,
ät inte mammas kyckling.
Dålig mage i två veckor.
Smaken, lukten.
EARL'S ÄT ALLT DU KAN
Hej, snygging.
Jag och din mamma kan inte ta med oss det.
Det blir ert ställe en dag.
Se där, ms Gigi, så bra ni ser ut.
Hej, du... Hej.
Barbara Jean... Det är fantastiskt. Du måste prova...
Se på er tre när ni kommer in, vackra och strålande.
Precis som The Supremes.
Det här är Barbara Jean.
- Hej. - Välkommen till Earl's Ät allt du kan
Trevligt.
- Little Earl... - Va?
Ordna plats åt damerna.
- Mina damer. - Hej.
Barbara Jean, deras milkshakes är helt otroliga.
Och du måste smaka pajen.
Men du kanske mår illa av den.
Gör plats.
Bordet är reserverat.
Hej då...
Bli inte bekväm.
Tack.
- Läget? - Hej, Richmond.
Hej, gullet.
Så snygg man ser ut.
Hur är det, Odette?
Det här är Barbara Jean.
- Hej. Hur är det? - Hur är det? Richmond.
Det är en fin klänning, Odette.
Nej, det är det inte. Mormor har sytt den.
Hon är blind.
Hur många touchdowns gjorde du?
Touchdowns?
Genom med tre, sprang en.
Satt bara en gång.
Hade fått fler om du hade varit där.
Det var hon inte.
Clarice fick välförtjänta stående ovationer.
- Stolt. - Verkligen?
Var inte konserten nästa helg?
Det är lugnt.
- Då kommer jag. - Det var den sista.
Förlåt. Ger du konserter?
Och han är fotbollsstjärna?
Vågar man fråga vad du gör?
Jag spöar arslen och stjäl själar.
Hon är inte klok.
Hon vill bli sjuksköterska.
Jag visste inte att du hade en dålig sida.
Fortsätt. Jag vill ta reda på hur bra den är.
James. Kan du lägga den här i Richmonds bil åt mig?
Jag vill inte glömma den.
Tack så mycket. Han är en sån gentleman.
Absolut.
- Han gillar dig. - Älskling?
Kommer James att säga nåt?
Jag gav honom en hel lista med saker att säga.
Jag har inte tid.
- Han sa "fin klänning". - Jag orkar inte det här.
- Han är... - Jag skulle vara rädd.
Vad har Richmond lovat dig?
- Va? - För att komma hit...
Sa han att du skulle få tafsa?
Det får du inte.
Han lovade inget.
Varför kom du då?
Sist stirrade du på mig som om jag hade två huvuden.
Så här ser jag ut.
Gillar du det inte, stirra på nån annan.
Det vill jag inte.
Varför inte?
Du minns det säkert inte, men när vi var tolv
slog du killarna som kallade mig Frankenstein.
Jag har gillat dig sen dess.
Vi går in igen.
- Ska vi gå ut? - Nej, tack.
Kom igen nu. Okej, vi stannar...
Barbara Jeans styvpappa tafsar på henne.
Jag ville slå honom.
Curtis är inget vidare.
- Jag tar hand om det. - Tack.
Barbara Jean...
Föddes du verkligen på scenen
på herrklubben Satin Slipper?
Veronica!
Barbara Jean, strunta i min kusin.
Vet du vad,
jag hörde pappas predikan.
- Om att Gud inte gillar de fula. - Amen.
Sitt längst fram på söndag
för du vinner inga skönhetstävlingar.
Du har väl förlorat 20 hittills?
Du borde ge upp nu. Jag skulle ha slutat efter tio.
Jaja.
Det var snällt att ta med mig hit, men jag måste gå.
- Nej. - Vänta.
- Vi ses nästa gång. - Hon är inte värd det.
Jag är snart tillbaka.
Vi behöver prata.
Följ med mig.
Det är lugnt.
Vår dotter Lydia flyttade nyligen
för att gå i skolan i Chicago.
Hennes rum står tomt.
Det är ditt.
Nej, det kan jag inte.
Det är bara du som är artig.
Earl hämtar dina saker.
- Min styvfar... - Du kan bo här
ikväll eller så länge du vill.
Kom, älskling.
Ingen har nånsin varit snäll mot mig.
Inte ens de som borde det.
Ni känner mig inte ens.
Vi lär känna dig.
Vår nya bästa vän.
För din mamma. Må hon vila i frid.
Nej.
För The Supremes.
- För The Supremes. - För The Supremes.
Det är gott, ms Thelma.
Du ska få träffa alla killarna.
Big Earl förlorade ms Thelma kort tid efter det.
Det smärtade oss mer att förlora honom.
Mannen som var limmet
som satte ihop vår vackra bok från första början.
Dog pappa bara så här?
Det var så jag hittade honom,
han bad nog för din döda mamma.
Och du sa inget förrän nu?
Jag ville inte ringa för sent. Ni behövde sova.
Ringde du inte Odette och James nyligen mitt i natten?
Men James är polis. Eller hur?
Det kändes helt logiskt.
Hon påstod att hon såg en ande.
Även om det var sant,
vad skulle James göra?
Ge Casper handbojor?
Minnie, du borde ha ringt.
Åh, Earl.
Minnie.
Var sov du i natt?
I sängen, var annars?
- I sängen? - På soffan?
Min ischias hindrar det.
Men en död man i din säng
lullar dig till sömns?
Hej, James.
Hej, allihop...
Rättsläkaren kommer snart
för att hämta Big Earl.
Tack, James.
Nu är hon ledsen, nu är hon ifrån sig.
Hej, Lester.
Hej, älskling.
Det är okej, Barbie. Jag är säker på att Big Earl inte led.
Det är en tröst.
Men jag lider.
Ska vi gå tillbaka till restaurangen?
Jag gör lite te.
Så du blir lugn.
Låtsas inte att du bryr dig.
Du ville ha mig ur vägen
ända sen jag gifte mig med din pappa.
Ms Minnie.
Jag är så ledsen, jag visste att nåt var fel
när du inte kom till läsningen.
Har tokan fortfarande läsningar?
- Det har hon. - Jag hörde dig, Clarice.
Sluta uppmuntra Minnie och hennes läsningar.
Jag måste få veta om mannen jag träffat är den rätte.
Veronica, du behöver ingen spåkvinna.
Titta bara på ditt förflutna.
- Gud hör dig. - Bra.
För han säger samma jäkla sak.
Min andliga guide, Karl den store, kom till mig i morse.
Han sa att jag skulle följa Big Earl i graven under det nya året.
Under det nya året.
Jag är på väg mot min stora belöning.
Och ingen här bryr sig om vad som händer med mig.
Jag bryr mig om det.
Jag kan inte.
- Jag ska... - Okej.
Ni är bara ett gäng icke-troende.
Du klarar dig, Minnie.
Jag kommer, Big Earl.
- Ni har hört om Earl. - Beklagar er förlust.
Gud välsigne honom.
- Han var en bra man. - Charlie.
Ge mig den. Tack.
Sova med de döda, andliga guider.
- Jag kan inte. - Jag fattar inte att Big Earl är borta.
Han var inte sjuk...
James hade högre blodtryck än han.
Här är varmt som fan.
Det är november.
Kan man inte vara varm då?
Jag sa ju att det är din övergång.
Ni kanske är på väg mot 50, men min livmoder är fortfarande 22.
Din livmoder bankar in dig i nästa århundrade.
- Sant. - Vi säger ju
att det är klimakteriet.
Hon är fullkomligt galen.
- Ms Minnie kan ställa till en scen. - Ja, det kan hon.
Hela grejen.
Richmond, vi blir sena.
Hallå?
- Hallå? - Vem är det?
Ingen.
Fel nummer.
Clarice har redan sett listan.
Hon blir förbannad om det blir fler sånger.
Varför är det ens ett förslag?
Big Earl var Minnies make.
Älskling, ta ut pajen ur ugnen.
- Den får inte bli bränd. - Ja.
Hon har rätt till sin åsikt...
Även om ingen vill höra den.
Ja, när Namo Myoho Renge Kyo börjar spelas
måste du tygla Clarice.
Det får Richmond göra.
Han har några synder att sona.
Nån ringer och lägger på.
Ringer hon tillbaka?
- Blockerat nummer. - Många proffslag och colleges gör det.
Så vi vet inte.
Du vet inte. Och hon vill inte veta.
Richmond är segare efter det där med blodsockret.
Han gillar uppmärksamhet.
Om jag hör att han har varit otrogen mot Clarice
vill han ligga i koma igen.
Du vet att jag älskar dig i det där nattlinnet,
men vi måste klä oss. Du...
Gör dig i ordning. Vi ses snart.
Glöm inte lasagnen. Hej då.
Okej. Hej då.
Okej.
Jättefin klänning.
Tack.
När jag flyttade in hos Earl
var mammas kläder de enda jag hade.
Slitna, begagnade saker.
Han sa alltid att jag var fin.
Han skulle nog gilla den här.
Jag vet att...
Säg inget...
Du är inte svag.
En svag person skulle redan ha tagit två glas.
Du ställde bort det.
Det bekräftar det jag vet.
Du är stark, Barbie.
Du...
Han är alltid med mig. Tillsammans med mina betrodda kort.
Herregud, hon kan bara inte sluta.
- Ta den åt mig. - Okej, mamma.
- Herregud, kom, vi går in här. - Förra året...
- Hej. - Hej...
Kan ni ta ut det i köket åt mig?
Ja, frun.
Jag måste säga att...
det hade varit en vacker bortgång, musikaliskt perfekt,
om Odette inte hade lagt sig i.
Minnie använder bara lite salvia och rök.
Gudstjänsten var fin.
Den var som en utsmyckning.
Hur kan han vara borta?
Han höll ett öga på mig,
- det behövde han inte. - Han älskade dig.
Men varför gifte han sig med Minnie?
Hon var en artist.
Jag fattar.
Vi tänker på Big Earl som en fadersfigur
men han var ju ändå en man.
Han fördrev tiden tills han återförenades med Thelma.
Titta på den där statyn.
Det hon har gjort med ms Thelmas hem är kriminellt.
Blinkandet ger mig huvudvärk.
Det har fortsatt sen vi kom.
Troligen bara en lös glödlampa.
- Okej. - Säker?
Jag fixar det.
Han vill vara nyttig.
- Då så. - Varsågod.
Carl, försöker du döda din far?
Ge inte Carl skulden. Det är bara ett fat skinka.
Mamma sa alltid att man visar sin respekt
- med fläskkött. - Amen.
Barbara Jean.
Vad hände?
Ursäkta mig. Lester.
Ring 112.
Herregud.
Lester...
Det är okej.
Barbara Jean, du måste komma och se den här.
- Hej, Lester. - Hej, Barbie.
- Vad tycker du? - Den är jättesnygg.
Det är en underbar bil.
Här är det bästa.
Spring, grabbar.
Det är Desmond.
Flytta på er.
Ur vägen för helvete.
Ur vägen.
Ur vägen för fan.
Hallå.
Desmond försökte köra över oss igen.
Ni ska inte bråka med bondlurken.
Det är inte första gången
jag blir omkullslagen.
Jag skulle vilja slå dig omkull.
Tycker du att jag är gammal?
Nej, det gör jag inte.
Bra.
Vill du äta middag i stan?
Vi kan gå på bio efteråt.
Visst, Odette och Clarice har ändå velat åka till stan.
Okej, jag ordnar det.
Skynda på, allihop, kom in här.
Ses senare, Lester.
Du och Lester på bio!
Ni ska också med.
Kom igen allihop.
- Odette, vad är det? - Var redo.
Hoppas ni är redo.
Kom igen, spring.
Du tar in hela stan.
Okej, Odette. Hej, Little Earl.
Ta det lugnt.
Hej, allihop.
...byter tränare varje år.
- Lugna dig. - Vad händer?
Vad har hänt?
Titta där borta.
Vilken snygg vit kille.
Ursäkta?
Ray, jag presenterar dig.
Hej, Supremes.
Hej, Big Earl.
Det här är Ray Carlson. Han jobbar här nu.
Hej.
Odette.
Du.
Är du släkt med Desmond?
Han är min storebror.
Gillar du det?
Att köra bort svarta.
Nej.
Fan, Big Earl.
Vad gör han här?
Båda dina bröder sitter inne,
och jag letar inte i dina fickor.
Det är sant.
Big Earl, tänk att du
lejde en kyckling.
- För lätt! - Richmond.
- Hallå. - Jag tittar på honom...
Bra jobbat, Chick.
Chick halkade på fjädern.
Jag sa ju det.
Förlåt, mr Earl.
Det är ingen fara, det är okej.
Var en gentleman, hjälp honom.
Hej.
Jag såg din bil.
- Jaså? - Hjälp honom.
- Desmond? - Desmond.
Av alla människor.
- Är kycklingen söt? - Ja.
Är det nån som har en slant till jukeboxen?
- Älskling? - Jag glömde plånboken i bilen.
- Här. - Tack.
- Visst. - Tack.
Tack, James.
Hade du inga pengar?
- Det är okej. - Var försiktig.
Det är bara fem cent... Jag har en dollar.
- Killen är ren, eller hur? - Jösses.
- Hej. - Hej.
Vi ser din nya bil, ser ni den?
Är den din? Jösses.
Du har en sån utan tak...
Låt mig köra?
Förlåt...
Hej.
Mamma tog ett bältesspänne.
Säkert inte med vilje.
Nej, hon var för full för att inse
att hon höll i fel ände.
Min bror slog mig med en tegelsten
för att jag tog hans mat.
Mamma använde en biljardkö
om jag gick ut utan smink.
Hade ingen mamma, och pappa dog.
Jag kände inte min,
men det finns fyra män som hoppas att de inte är han.
Big Earl låter mig stanna här.
Jag bodde i min bror Desmonds skjul...
med kycklingarna.
Ledsen. Okej, du vinner.
Det liknar ett ansikte.
Får jag?
Linjen liknar en mun.
De två små liknar ögon.
Du var där med en vit pojke.
Vi pratade bara lite.
- Pratade? - Ja.
- Ni pratade bara? - Ja, för han är min vän.
- Så ingen beröring, inga kyssar? - Nej.
Jag tror dig inte, du kan inte lura nån.
Vad är så fel med att prata?
- Gillar du inte Ray? - Chick är bra.
- Men... - Men vi kan inte vara vänner
- för att han är vit. - Men...
Han jobbar där.
- Och? - Okej, Chick är min vän,
men den här nattgrejen ni haft den senaste månaden...
Vänskap, minsann?
- Hej. - Gud, nu börjar det.
Jag tar med några collegekillar till er
och ni är som nunnor.
- Jag har dansat. - Du svajade ensam och...
du har framtidsutsikter.
Det har Richmond också.
Du är galen.
Ringen avskräcker inte insekterna, va?
- Odette! - Vad?
Med såna skämt är du inte brudtärna.
Det blir ett vackert bröllop.
- Tack. - Och dyrt.
Ja.
Ursäkta mig.
Inte bra.
Hon är lite konstig.
- Ja. - Vill du gå och kolla?
Ja.
- Clarice. - Vad händer?
Jag avböjde skivkontraktet.
- Vad gjorde du? - Va?
Det här är bara den där värdelöse...
Nej, det är det inte.
Richmond vet inte ens om det.
Ett skivkontrakt... Det är en engångsgrej, men...
Att jag... har en familj,
det är för livet.
Det är det enda jag inte vill tacka nej till.
- Det behöver du inte. Gör både och. - Ja.
Richmond kommer att åka runt och spela fotboll.
Vem uppfostrar våra barn?
- Min mamma? - Hon är åtminstone bättre än min var.
Båda två...
satte sina själviska behov före sina barn, Barbara Jean.
De är samma kvinna, bara i olika förpackningar.
Medan du åker runt och spelar konserter
uppfostrar jag dina barn.
Jag också.
Vad är meningen med en familj
om jag inte är hos dem?
Clarice.
Richmond och jag, att ha en familj och barn.
Det är det bästa musikstycket jag nånsin skulle kunna spela.
- Då blir vi ditt band. - Just det.
Orkester.
Eller vad det nu är.
Jag tar inte hand om fula barn.
De måste vara söta.
Om de kommer från mig, är de söta.
Jag syftade inte på dig.
Du får ingen poäng.
Och Clarice väntar på dig.
Han är helt galen.
Varför går du?
Jag måste pudra näsan. Kommer strax.
Okej.
Du.
- Vad händer? - Få se dina pengar.
Det blev lite varmt där ute
så jag behövde lite luft.
Får jag gömma mig här ett tag?
Jag trodde jag var den ende.
Odette sa att jag fick komma,
men jag är inte mycket för fester
eller college för den delen.
College skulle nog klä dig.
Ja...
Jag hade aldrig tänkt på det före Earl, men han säger att jag är smart.
Det är du. Han har rätt.
Det känns som en helt annan värld.
Jag gillar tanken på college
men jag har ingen riktig passion som Clarice med sitt piano
eller Odette med sjukvård.
Man måste ha en passion.
Mamma sa jag inte var smart nog att vara speciell,
men jag var snygg, så det gjorde inget.
Tro inte på det.
Du är nåt helt speciellt.
Okej.
Du är redo för collegefesten.
Varför springer du?
Har du använt en sån?
Jag föredrar nävarna.
Först siktar du.
Skjut inte.
Herregud.
Jag har tänkt...
Om du gifter dig borde det vara med mig.
Och bana vägen för dig och mig
Vi lämnar problemen långt bakom oss
Dagarna går fort
Mot den tomma platsen
Genom elden
Finner jag nåd
Som ett vidöppet fönster
Mot en nyfödd dag
Ett okänt sinne
Alla våra drömmar väntar här
Önskar att tron ska återkomma
Jag ska finna nåden
Vem har dött nu?
Ingen.
Den är från James.
Han kunde ge den själv, men ville inte störa.
Vad har han skickat?
Lycka till, syster Odette Med kärlek, James
Ni slösar med pengar.
Och du slösar med tid.
Skynda dig till bussen. Snart blir klockan 10.
Ja.
Varför låter du ingen skjutsa dig?
Provet är inte långt.
Du sa inte att du skulle ta examen.
Vi ska inte slösa bensin. Jag kanske kuggar.
Du kanske kugg...
Barn, vad säger du?
Jag svarar.
Familjen Jackson.
Min mens kanske bara är sen.
- Det är för sent för det. - Det vet vi inte.
- Hon behöver en läkare. - Ja.
Han vet när Chicks barn kommer.
Du skulle kanske gå och prata med Big Earl.
Se vad han säger.
Och vad ska jag säga?
Jag har smugit ut ur ditt hus
för att ligga med den vita killen.
Nu bär jag hans barn.
Han får inte tänka så om mig.
Berätta för Chick.
Det går inte.
- Varför inte? - Gode Gud,
förlåt att jag säger det, men...
du borde kanske inte behålla det?
Tror du att en smutsig kniv i källaren
är bättre än att föda hans barn?
Menar du det?
Tja...
- Inget giftermål med Lester. - Gifta sig?
Hon är inte kär i Lester.
Jag är inte bättre än mamma.
Mer än en man, ett barn på väg, ingen far till det.
Jag trodde hela tiden att jag var bättre än hon.
Jag förtjänar alltihop.
- Jag förtjänar det. - Du.
Du får aldrig tro att du inte förtjänar bättre,
aldrig nånsin.
Du fick inte lära känna din pappa.
Om du inte vill följa hennes öde
så vet du vad du måste göra.
- Jag är rädd. - Jag vet. Vi är här.
Här.
Torka tårarna nu.
Det kommer att gå bra.
Jag ska säga en sak om klimakteriet.
De pratar om värmevallningar
och att vara trött som om det är smågrejer.
Det är jävligt jobbigt. Jag är så varm.
Det är inte klimakteriet.
Tack och lov för det...
Du har Non-Hodgkins lymfom.
Lymfom... Det är...
Cancer, ja.
Va?
Det kan behandlas med cellgifter.
Jag har tagit mig friheten att boka tid
hos vår onkolog här. Hon är högt ansedd.
Jag är optimistisk, men vi måste vara aggressiva.
Vi börjar med en...
Ms Odette.
Ska jag prata med mr James?
Nej.
Bara jag blir förkyld, så...
Jag håller det för mig själv ett tag.
- Chick. - Odette.
Chick.
Vad gör du här efter alla dessa år?
Universitetet gav mig ansvaret
för ornitologiska avdelningens forskningsprojekt.
Hökar, ugglor.
Purpurfinkar.
De gav mig mer plats än i Oregon.
Oregon.
Det var där du gömde dig.
Chick!
Du är fortfarande den snyggaste av de vita pojkarna.
Leker med fåglarna ännu,
leker du med de döda nu också?
Nej, jag kom bara för att se dem.
Flocken här har förlorat en.
Det är därför de kvittrar.
De sörjer.
Kom inte och säg att de har begravningar.
Finkarna har inte begravningar, men de känner sorg.
Saknad.
De är inte så olika oss, då.
Har du hört om Big Earl?
Jag åkte dit först.
När jag kom dit berättade Little Earl för mig...
Jag kunde inte gå på begravningen.
Jag ville, men du vet...
Barbara Jean.
Jag kanske borde ha gått.
Rätt tidpunkt finns väl inte.
Fel tidpunkt finns.
Och det var inte rätt då.
Jag ska väl åka.
Kul att se dig.
Kul att se dig också, Chick.
Vänta inte 30 år till nästa gång.
Ray kunde vänta 30 år till
och det skulle ändå inte vara rätt tidpunkt.
Hon orkade inte förlora honom två gånger.
Oroa dig inte.
Vi åker norrut.
Grön är den enda färgen där.
Jag vet inte riktigt, Ray.
Han ser att du tagit pengar.
När han väl ser det är vi långt borta från stan.
Desmond har däckat. Han är full varje helg.
Vänta i skjulet, jag kommer strax.
- Skynda dig. - Jadå.
Barbara Jean berättade inte om barnet.
Hon hamnade på ödets enkelriktade gata, och svor hela vägen.
Vad fan gör du här?
Du och Ray?
Strular han med negerfittor nu?
Du har smak för ljust kött.
Ska jag inte visa dig?
Vart ska du, slyna?
Titta på mig.
Ge mig läpparna.
Jag dödar dig, din svarta slyna.
Var fan är du?
Fan.
Jag hittar dig.
Barbara Jean.
Barbara Jean. Herregud.
- Mår du bra? - Ser det ut så?
Förlåt. Du är i säkerhet nu.
Säkerhet?
Det finns ingen säker plats, Ray.
Jag säger det, men du lyssnar inte.
Så här kommer det att bli.
- Desmond får inget veta. - Det är inte bara din bror.
Vart vi än går kommer man att spotta på oss. Eller ännu värre...
Vi kan inte dra in barn i det här.
Nej.
Det kan ha ändrats när vi får barn.
Vi kan inte leva så.
Jag kan inte leva så. Jag är ledsen, jag kan inte.
Vad är det du säger, Barbara Jean?
Vad säger du?
- Jag älskar dig. - Kärlek räcker inte.
Vi vill att det ska vara tillräckligt, men det är det inte.
Förlåt, Ray.
Förlåt.
Förlåt, jag kom bara in.
Big Earl sa att du var här.
Är det okej?
Vad har hänt?
Jag är gravid.
Med Ray Carlson.
Älskar du honom?
Vad ska du göra?
Vad vill Ray göra?
Ray vet inget.
Han stack innan jag hann berätta.
Jag kan ta hand om dig.
Jag vill tillbringa mer tid med dig.
Och jag pratar inte om att strula.
Jag vill vara en make,
med eller utan barn.
Du är tokig, Lester.
Ja, det är jag.
Och jag älskar dig.
Du kan inte älska mitt barn.
Jag älskar vårt barn.
Clarice gav en bibel till Barbara Jean
så att hon kunde finna frid efter att ha förlorat Lester,
men den gav bara Barbara Jean en lång lista med orsaker till
att bli ännu mer förbannad på Gud.
Jag var också förbannad.
Gud verkade plåga henne under större delen av hennes liv.
Barbara Jean tröstade sig själv genom att dricka tillräckligt mycket
för att slippa minnas den ständiga smärtan i själen när hon vaknade.
Clarice trodde att hon kunde spela bort sin smärta.
Hon kunde träffa varenda tangent utan att missa.
Men hon var tondöv vad gällde Richmond.
Mamma sa: "Lär man inte av sina misstag får man mycket stryk."
Jag trodde att stryk omfattade ett spö, men...
när jag såg Clarice insåg jag att ett hjärta också kan ta stryk.
Ja.
De flesta tror inte att julen kan vara grym, men jag vet.
Julen var alltid grym mot Barbara Jean.
Både Gud och hon fick en son vid den tiden på året.
Både hon och Gud förlorade sina söner också.
Jag vet fortfarande inte vems död som var grymmast.
Man kan inte spela med henne.
Därför spelar jag med dig.
Spela ut ditt kort.
Jag lägger ett nu.
- Räddad av barnet. - Jaja.
Får jag träffa Ricky och Carl?
Jag vet inte om farbror Richmond klarar av en pojke till idag.
Du stannar på trottoaren,
du tittar åt båda hållen, och ta inga genvägar.
- Jag vet. - Okej. Lova.
Inga genvägar. Okej.
Då så, tjejer.
Hon fuskar.
...här och fuskar.
Kungar vinner alltid.
Nu blir ni arga.
Bom!
Jag vill inte spela mer.
Jag var för långsam. Hur...
Du har för många kort nu.
- Okej. - Se, vi kan inte...
Det är ingen fara. Du klarar dig.
Du klarar dig. Du måste bara vakna, älskling.
Du vet vem som gjorde det här.
Desmond dödade min pojke.
De är hos honom. Vi tar hand om det.
De sätter inte dit en vit man för det här.
- Det är inte som förr. - Skitsnack!
Han är min son!
Om ni snutar inte gör nåt så tar jag saken i egna händer.
Lester, du måste lugna ner dig.
Du kan inte säga sånt just nu.
Om du gör nåt dumt,
vad fan händer då med Barbara Jean?
Vad händer med henne?
Du måste göra nåt.
Du klarar dig, älskling.
Barbara Jean.
- De måste ta honom nu. - Nej.
Nej. Rör honom inte.
Han kommer att vakna. Han mår bra. Vänta.
- Kom. - Nej!
Snälla, nej!
Fan också.
Hej, älskling.
Hur var det på jobbet idag?
Det var okej.
Jag är så trött.
Ska du berätta vad som pågår?
Vad menar du?
Jag pratade med Laureen,
och hon sa att...
du inte var på jobbet i tisdags.
Jag gillar inte spionage.
Jag skulle inte spionera om du var ärlig.
Så jag frågar igen...
Vad är det med dig?
Jag har ju haft värmevallningar.
Läkaren sa att...
det är lite mer än klimakteriet.
Vilken slags?
Non-Hodgkins lymfom.
Inte precis den julklapp jag hade hoppats på.
James, jag har inte suttit i ditt knä på länge.
Det kan bli slutet för stolen.
Kom.
Vänta.
Det kommer att bli bra. Okej?
Jag vet.
Det kommer att bli bra. Jag vet. Jag älskar dig.
Det kommer att bli bra.
Det blir bra.
- Ska jag berätta för The Supremes? - Nej
De kan inte hantera det, och de har för mycket med sitt.
Okej.
När börjar behandlingen?
Hon är försenad.
Tja...
Sist vi träffades för Big Earl
förlorade hon Lester.
Nu hittar du på ursäkter för henne igen.
Hon spatserar runt här med sin "vattenflaska".
Hon dricker inte vatten.
Det här måste väcka en del mörka tankar hos henne.
Om jag tog en drink varje gång jag slås av en mörk tanke
- gjorde jag aldrig annat. - Hon klarar sig.
Tills hon inte kan.
Och Lester är inte här och hjälper henne.
- Hej, Barbara Jean. - Hej.
Jag hade lite volontärarbete att göra på sjukhuset.
Hoppa in.
Hej.
Välkomna till Minnies resa till sin stora belöning.
Var det inte för Big Earl?
Little Earl, dämpa ljuset.
Varför? Solen skiner ju.
- Släck lamporna. - Herregud.
Herregud, nu går det igång.
Lås dörren.
Herregud, är detta en måltid eller en återuppståndelse?
Big Earl skulle dö två gånger för att slippa det här.
Du hade ju gjort shower förut?
Festspel i kyrkan är ingen show.
Det var synd om kaninen.
Ni har redan tagit Earls begravningsmåltid från mig.
Ni tar inte det här också!
- Håll tyst! - Big Earl vänder sig i sin grav.
Vänta med applåderna.
För snart är jag inte här för att höra dem.
Himmelsfärden väntar.
Men eftersom mitt slut närmar sig,
- ...så kan ni ställa er i kö. - Nej.
Ha pengarna redo, lägg dem på bordet där.
Sörjer Minnie sin bortgång i förväg?
En produktion från Minnie McIntyre presenterar
"Begravningsmåltiden - musikalen".
- Jag hörde dig, Clarice. - Det var meningen.
Vet du vad?
Vill du veta vad jag såg i en vision igår kväll?
- Inte direkt... - Richmond.
På en dimmig strand där han omfamnade en kvinna.
Men när visionen blev verklighet såg jag att kvinnan...
inte var du.
Dina kunder börjar bli oroliga.
Ni kan försöka ignorera mig,
men de andliga guiderna vet redan.
Och de säger mig att nåns make
gillar att vara i en Cherokee.
Och jag pratar inte om bilen.
Nej.
Ta det lugnt.
De har inte ens bra strippor.
Veronica är bartender här.
Hon föddes inte med satängtofflor,
men känner till stället.
Hon sa att de har poledans med bibliska teman på måndagskvällarna.
Lapdance för 3 dollar och 16 cent.
Om du och Veronica börjar bli vänner
ska jag bränna ner det här stället.
Det kan du spara till Cherokee.
Jag ska prata med henne kvinna till kvinna.
Du menar kvinnor till kvinna.
Hon kanske är en av dem som vill
slåss om saken.
Så jag och Barbara Jean är bakom dig.
- Måste vi slåss mot Cherokee? - Om det behövs.
Jag vill bara ha svar, jag tänker inte slåss.
Säger det bara.
Cherokee.
Som indianstammen?
Nej, som jeepen.
Pappan var bilmekaniker.
Hennes bröder heter Tercel och Seville.
- Du ljuger. - Vänta.
- Känner du henne? - Inte direkt.
Hon jobbar i sjukhusets presentbutik.
Där är hon.
Hej!
- Hon är ju bara ett barn. - Kanske det.
Men gammal nog att veta att man låter bli andra kvinnors män.
Alla gifta män är tydligen tillåtna.
- Sluta. - Jaså?
Backa undan.
Jag är Richmonds fru.
Jag ska ställa en enkel fråga.
När började du ligga med honom?
För fyra månader sen.
Han sa att ni inte var ihop,
så det var inte...
Otrohet.
Den frasen är lika gammal som att sälja röv.
Trodde du att du skulle bli vuxen och bli nåns älskarinna?
För Richmond säljer drömmar till dig
som en bilförsäljare.
Du är för ung för att veta hur självisk Richmond är
och det är bara du som ger nåt.
För det enda han gör är att ta från dig.
Han tar din skönhet.
Han tar ditt leende och glansen i ditt öga.
Han tar platsen där ditt hjärta brukade sitta.
Han kommer att ta och ta
tills inget finns kvar
för han bryr sig inte om dig.
Det är inte på grund av mig, det är sån han är.
Och du ska inte stå
där jag står nu, unga dam.
Du får ha en trevlig kväll.
Och jag trodde att jag knyckte själar.
Jag försöker bara rädda en.
Big Earl pratade med mig om Richmond
veckan då vi gifte oss.
- Samma här. - Jag också.
Åh, Earl.
Vad sa han till dig?
Att om 30 år...
skulle Richmond visa sig vara en av de bästa männen
men fram till dess skulle det bli tufft.
Jag tog det som ett tecken på godkännande,
men det visade sig vara en förutsägelse.
Earl sa inte att du inte skulle gifta dig med Richmond.
Det gjorde jag.
Herregud, vad har hänt?
Inget.
Vad gör Alex Li med dig?
Inget.
Du sa att dr Li hjälpte dig med klimakteriet.
Det är mer än så.
Det är cancer.
Men jag mår bra.
Det ser inte bra ut.
De ska sätta in en port här
så de slipper sticka mig hela tiden.
Min kemoterapi går bra.
Hur länge har du vetat?
Tillräckligt länge.
Jag gör ett schema.
Och jag utser nån varje dag som hjälper dig med behandlingen.
Jag tar den första.
Säg bara till när.
Förstår ni vad ni gör?
Från och med nu ska du äta.
Förstår ni vad ni gör?
Allt detta pjoskande!
Du har ägnat 30 år åt att pjoska med oss.
Låt oss göra samma sak.
Vad fan tror du att du gör med den lille skiten?
Jag antar att du vill prata. Du behövde bara fråga.
Cherokee är en vacker flicka.
Naiv, men vacker.
- Vem är Cherokee? - Sluta.
Du har hånat mig nog.
Jag har inte varit med nån, jag svär
på mammas grav.
Hon uppfostrade ju en hora,
så hon måste vända sig i graven nu.
Det var en engångsgrej.
Så du låg med henne en gång?
En gång på fyra månader...
med viss återhållsamhet?
- Det här är bara Odette. - Nej.
Om det var upp till Odette skulle hon ha kastrerat dig
på bröllopsnatten.
Hon har varit relativt tystlåten.
- Det är inte bara mitt fel. - Är det mitt fel att du ligger runt?
Du sålde en lögn till mig och härskade i en dröm.
Jag offrade allt för den här familjen.
Jag bad aldrig om det.
Om du var så ledsen,
varför sa du inget?
Om du hade tittat på mig skulle du ha vetat!
Det här funkar inte för mig längre.
Okej.
Men jag flyttar inte.
Jag föreslår att du tänker igenom det lite till.
Så det här är den du är?
Stanna.
Jag flyttar.
Tack, älskling.
Varsågod. Jag vet inte vad fan jag håller på med,
men jag gör mitt bästa.
Åratal med bortkastade dieter. Allt som krävdes var lite cancer
Fan också.
- Förlåt, älskling. - Ingen fara.
Då får du lite mindre att göra.
Det är som en tavla.
Vad?
Livet.
Man målar lite på sin bild
varje dag.
Man försöker göra den vacker
tills man kommer fram till kanten.
Jag tror att min mammas platan...
var den vackraste platsen på min tavla.
Jag öppnar.
Jag vet inte hur man gör.
Det gör ingen.
Kommer ni?
När man väljer den rätta behöver man väl inte det.
När min tid är inne...
vill jag vara vid platanen.
- Hur går det där bak? - Det går bra.
Okej.
Klart.
- Klart. - Färdig?
Oj.
Va? Nej, vänta.
Det skulle ändå falla av.
- Just det. - Just det.
- Okej. - Redo?
Ja, jag är redo.
Jag trodde jag skulle gråta.
Men efter alla års värme, hårspolar
kemikalier, brännskador, skit... Jag borde ha gjort det förr!
Det är sant.
Fan, jag är fri!
Du är snygg med rakat huvud.
Jag har en bra frisör.
Just det.
Jag vill ha samma sak.
- Va? - Clarice.
Jag uppskattar solidariteten, men du lämnade precis din man.
Och?
Du kan inte fatta ett sånt beslut just nu.
Jag vet, jag hittade en bönelista för min kyrka.
De vill be för mig
för vad jag sa till Richmond.
Ett misstag.
Vi ger dem nåt att prata om.
- Vem står på tur? Kom igen. - Okej.
- Kom hit. - Kom hit, frun.
Vi tar det stegvis.
Varför ska vi göra det?
Om huvudet är koniskt.
Förlåt.
Lämna lite att jobba med.
EARL'S ÄT ALLT DU KAN
Undrar var Barbara Jean är.
Hon var inte i kyrkan.
Med sina kläder är hon är svår att missa.
Lika het som vattenkokaren.
Jag hade inte på mig det här i kyrkan.
Jag försöker banta.
Är du inte het?
En diet mot värmeslag?
Vad i all världen?
Herregud.
Barbara Jean?
- Barbara Jean? - Varför hände detta?
Det var inte meningen.
Det är okej.
Förlåt mig, jag kissade på mig.
Se vad katten släpat in.
Hur mår du?
Mycket bättre. Tack.
Jag vet inte vad som hände.
Du blir snart bättre.
Du behöver bara vila lite,
nåt att äta...
Du är alkoholist.
Hon springer runt och kissar på sig offentligt.
Vi måste säga som det är.
Du är alkoholist.
Nej. Min mamma var det.
Det här är inte samma sak.
Du kunde ha dödat nån.
Du kunde ha dödat ett barn.
Du har drunknat ända sen Adam dog.
Nu har jag sagt det.
Men det här måste sluta idag.
Innan du dör, eller nån...
Okej.
Jag slutar dricka.
Okej, bra.
För imorgon ska vi
till Anonyma Alkoholister.
Nej. Jag behöver inte allt det där.
Jag behöver det inte. Idag var bara en tuff dag.
Så vad hände för flera veckor sen?
Jag skulle till behandling.
Du ställer inte upp för dig själv,
så varför skulle du ställa upp för mig?
Det var dumt att lita på dig.
Håller du med om det här?
Vi ringer inte efter 21.00
för du minns inte våra samtal.
Var det samtal?
Vad ska man minnas?
Ni pratar bara samma gamla skit...
Låt henne prata.
och klagar över "borde, skulle, kunde."
Ingen av er kommer att
ändra ett jäkla dugg.
Vi är för upptagna med att byta dina pisstrosor.
Du borde ha förändrat din make.
Du snackar mycket, men vågar du stå för det?
Jo det gör jag.
Frågan är om du kan ta det?
Du nöjer dig med att vara mattant.
Fan också.
Det hade jag inte behövt om du hade hållit ihop knäna.
Så mina särade ben är orsak till att du inte gjorde provet
under de senaste 30 åren. Är det historien?
- Gör inte så. - Vad?
Ge upp en hel jävla karriär för en man
som knullar runt som om han fick betalt?
Du är precis som din mamma.
BJ...
När ni förlorar en make
och begraver ert barn i jorden,
då kan ni komma till mig.
Till dess ska ni låta bli att döma mig.
För ni förstår inte. Ni är inte...
Tror du att du har monopol på bekymmer och sorg?
Tror du att vi inte förstår tuffa dagar?
Min förbannade cancermedicin har slutat funka.
- Va? - Vad menar du, slutat funka?
Det betyder att cancer är smart...
och den anpassar sig.
Det betyder
att de ger mig mer medicin
som antagligen tar död på mig.
- Jag är ledsen, Odette. - Låt bli.
Låt bli.
- Det är du inte. - Jo.
Det är du inte.
Jag tvår mina händer från dig. Och dig också.
- Nej, det menar du inte. - Jag menar det.
Från dig också.
Du är precis som hon.
Va?
Du är precis som din mamma.
Du har lämnat Richmond,
men det kompenserar inte för att det tog 30 år
att inse nåt som det borde ha tagit dig 30 sekunder att se.
Jag tänker inte slösa mina sista dagar på en jäkla dörrmatta...
...och ett jävla fyllo.
- Odette! - Odette!
Herregud.
Odette?
Vakna. Odette.
Cancern är inte hennes största problem. Hon har en infektion.
Vilken sorts infektion?
Hjärta och lungor sprider den i kroppen, men antibiotikan hjälper inte.
Kommer hon att vakna?
Hon är en kämpe.
Du kommer att bli bra.
Det måste du.
För jag funkar inte utan dig.
Du behöver vila, James.
Var stark för barnen.
Håll dig frisk för Odette.
Hon säger att du ska ta dig en bit mat.
- Jag är inte hungrig. - Det spelar ingen roll.
Gå till kafeterian och få i dig nånting.
Kom igen.
Jag går med dig.
Okej.
Jag kommer tillbaka.
- Jag stannar här hos henne, James. - Okej.
Jag har börjat på AA.
Jag har inte samlat mod nog att göra annat än att lyssna än.
Men...
en av medlemmarna är på steg nio.
Att gottgöra
de personer man skadat
om det inte skadar dem ännu mer.
Jag vill inte skada dig.
Barbara Jean.
Men jag har gjort mycket värre saker än att dricka.
Saker jag aldrig berättat för dig och Clarice.
Jag visste att åren av tystnad mellan mig och Ray
bara skulle vara fyllda med sorg.
Men jag behövde ändå hitta honom när Adam dog.
Jag var tvungen.
Tror du Desmond dödade Adam för att han var din?
Vad pratar du om?
Jag berättade inte för dig, men jag trodde kanske att du visste.
Jag kan känna Ad...
Jag kunde känna Adams närvaro
som om den var en del av mig,
jag visste att han var där utan att se honom.
Jag trodde nog...
Jag hoppades att du också kände honom.
Jag har blod på mina händer.
Och det har Ray också.
Säg vad jag kan göra, Barbara Jean.
Det måste finnas nåt vi kan göra.
Snälla, säg nåt vi kan göra.
Om du vill göra nåt för vår son...
Det vill jag mer än nåt annat.
Låt Desmond veta att han dödade en av sina egna.
Och sen dödar du honom.
Och genom dig vet vi att allt är möjligt.
Amen.
Så vi behöver dig.
Vi vill att du lyfter vår syster.
Ja.
Vår vän, en mor till barn.
Ja.
För vi behöver henne.
- Vi behöver... - Varför viskar alla?
Jag sa ju att hon inte är färdig än. Hur mår du?
- Hej, James. - Ja, älskling.
- Jag älskar dig. - Jag vet.
Jag älskar dig jättemycket.
Men du ser hemsk ut, och du stinker.
- Ursäkta mig. - Ser ni?
Hon håller inte igen.
Jag har inte tid att hålla igen.
Jag tänker inte tiga längre.
Så du har tigit hela tiden?
Hon har nog en hjärnskada.
Clarice,
Jag vill att du åker hem med James.
- Nej. - Sötnos.
- Gör honom hel. - Nej.
Jag ska ingenstans, särskilt inte just nu.
Snälla.
Jag mår bra.
Jag är här när du kommer.
- Jag älskar dig. - Älskar dig.
Okej.
- Clarice? - Ja.
Det där musikstycket du ville spela...
Du har inte missat en enda ton.
Var inte hård mot dig själv.
Det är inte ditt fel.
Barbara Jean.
Jag mötte Chick...
- När du låg i koma? - Nej.
Efter att Big Earl dog.
- Är Ray här? - Han är på universitetet.
Du skulle ha sagt det.
Jag vet.
Men du led fortfarande efter Lesters död.
Jag ville inte orsaka mer smärta.
Barbara Jean, strunt i att du inte är på steg nio.
Du måste träffa Chick.
Jag vill att du ska låta allt komma fram i ljuset, hela sanningen.
Jag kommer inte att vila i frid om jag inte vet att du gör det.
Lova mig det.
Lova.
Jag lovar.
Du är här när jag kommer tillbaka?
Jag går ingenstans.
Jag är för envis.
Richmond, du stannar här.
Odette, innan du gör en Minnie...
Jag har varit en dålig make.
Det vet jag.
Så...
Kan jag bara säga förlåt för allt
och låta det vara?
Jag vill inte prata med dig.
Jag behöver bara dina muskler och din bil.
Ta god tid på dig.
Ingen fara. Vi tar det lugnt.
Okej, vi närmar oss trädet.
Nu sätter jag ner dig.
Jag hoppas att du klarar det...
Ja.
Är det bra?
Okej.
Det var meningen att jag skulle födas utan fruktan,
men det var faktiskt en jäkla lögn.
Jag föddes inte på marken, men jag tänkte aldrig på
att jag aldrig skulle kunna dö där.
Jag var tvungen att röra marken nån dag.
Platsen där fruktan och ödet bodde.
Jag hade aldrig väntat mig att möta fruktan och ödet.
Men de hade haft en okänd kärleksaffär
sen mitt allra första andetag.
Alla är fokuserade på att säga åt oss hur vi ska leva
men ingen kommer tillbaka och berättar hur man dör på rätt sätt.
Fan ta dig, Richmond, jag bad dig om en sak
- och du misslyckades. - Vad?
- Jag skulle ta dig hit. - Och till en platan.
Vad är det här då?
Det faller frökapslar från en magnolia i huvudet på mig.
Förlåt. Alla trän ser likadana ut.
Jag försöker dö på mitt sätt här,
men inte ens det lyckas jag med.
Vad skrattar du åt?
Du måste må bättre, eller också är Gud inte redo för dig.
Vill du nån annanstans?
Visa mig var platanen är så tar jag dig dit.
Jag vet inte.
Jag tänkte inte så långt.
Jag trodde att jag skulle vara död nu.
Har du tänkt på att det kanske inte är din tur än?
Min pappa brukade säga
att Gud har en plan.
Hans plan kanske är att du ska göra nåt mer.
Jag vill se dig göra det.
Jag vill se dig göra några saker också.
Varken du eller jag kommer att tro
att jag säger det här, men innerst inne...
vet jag att du är en bättre person än det här.
Tror du det?
Det vet jag.
Kom.
Vi ska tillbaka till sjukhuset före James.
Får han reda på det här kanske jag dör.
Okej, kom.
Hej.
Att försonas är...
mycket jobbigare än mitt missbruk.
Så du vill försonas med mig?
Ja.
Vad vill du?
Jag borde ha...
skjutit Desmond själv.
Men jag tog din kärlek
och förvred den så att du sköt.
Jag dödade inte Desmond.
Jag åkte dit efter att du gått,
och när jag kom var han redan död.
Herregud.
Herregud. Lester
Nej, det var inte Lester.
Desmond skadade många människor.
Jag gissar att hans flickvän
fick nog och slog tillbaka på det enda sätt hon kunde.
Jag sa åt henne att åka.
Hon skulle inte sättas i bur
när hon just blivit fri.
Det är en tidig present.
Specialkonsert
Är det här ett skämt?
Du menar väl, men jag spelar inte konserter inför publik.
Då får du
gå upp på scenen
och spela för dig själv.
Jag vet verkligen inte om jag ska kyssa dig
eller smiska dig ibland.
Du kan göra både och.
Jag älskade dig som ung.
Och som du sa till mig är kärlek inte alltid tillräckligt.
Adjö, Ray.
Barbara Jean.
God morgon.
Jag ville inte gå förrän du vaknade.
Vi kanske kunde få nån att flytta dina saker.
Så slipper du själv.
Vad pratar du om?
Att du kommer hem igen.
Ska jag flytta hem igen?
Kommer du inte hem?
- Efter igår kväll... - Det var kul.
Men jag ser ingen anledning att flytta hem.
Vi har bara varit isär en kort period.
Det löser inte 30 år av dumma beslut.
Ja.
Du visste att jag skulle tro att du kom hem igen.
Du utnyttjade mig.
Jag beklagar, Richmond.
Hej, hur är läget?
Okej.
Tack, tack.
Veronica.
- Lovad vare Herren. - Jag vet.
Mina damer.
- Ja. - Kom här.
De är inte är här för min skull.
Det spelar ingen roll...
Det är vi.
Jag börjar se bra ut igen,
och ni får mig att gråta.
Se bra ut? Inte med den där klädseln.
Om ni inte hade barn
skulle jag tro att du skyddar din oskuld.
- Fortfarande elak, ser jag. - Utsmyckning.
Några småflickor försökte sitta vid vårt bord.
Vilka?
De har ingen respekt.
Jo, efter att Barbara Jean sa åt dem.
Okej, Chick.
De trodde nog att The Supremes var förbi.
Så fan heller.
Vi är fortfarande lika snygga som vi var då.
Eller hur?
Toppen.
Richmonds lilla present har lönat sig, va?
Nej, det har den inte.
Han menar väl och så, men...
Jag tänker inte spela på hans konsert.
Jag ringde runt lite.
Jag ska till New York.
Clarice.
Jag har några... inspelningar att ta igen.
Reese, jag är så stolt över dig.
Jag är så stolt över dig.
Ödet kanske satte mig på en enkelriktad gata,
men jag var förutbestämd att bli älskad längs vägen,
med nån till vänster om mig
och nån till höger om mig, som höll mig uppe.
Utan varandra kanske vi hade trott
på det världen berättade om oss.
Spillror, kaos, dåliga omen.
De trodde inte att vänskap kunde hålla ihop oss,
och det hade de rätt i.
Kärleken var vårt klister.
På egen hand var vi kanske brutna och misslyckade,
men tillsammans hade vi målat en jäkligt bra tavla,
och en Picasso når aldrig dit.
Det är vår slags kärlek.
Våra händer var, och är fortfarande,
darriga ibland.
Men vi är inte rädda för att nå kanten.
Inte när det finns så mycket mer att måla,
som vi måste göra... tillsammans.
Minnie tänker ta livet av sig.
Minnie ska dö idag.
Allt för att spådomen ska slå in.
Man får beundra hennes beslutsamhet.
- Vänta nu. - Kom in i huset.
Det skulle ni älska, eller hur?
Ni skulle älska om jag överlevde den här dagen.
Så att min talang
för profetior kan ifrågasättas.
Hon tänker ta livet av sig.
- Se upp! - Vänta.
Jäklar!
Herregud!
- Är du oskadd, Minnie? - Vad är det med dig?
Är hon död?
Drömmar går i uppfyllelse.
Herregud!
Min förutsägelse gick i uppfyllelse!
Du sa att du skulle dö.
Jag hade en nära döden-upplevelse.
Det räknas.
Ms Minnie, ni dödade mig nästan.
Försök inte blanda dig i min profetia!
Ingen försöker blanda sig i.
Okej.
Jag skulle inte betala för att se hennes show.