Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
"BARE DE DØDE HAR SETT SLUTTEN PÅ KRIGEN." GEORGE SANTAYANA
DNIPRO-FRONTLINJEN I SOVJET HØSTEN 1943
ÅTTE MÅNEDER ETTER STALINGRAD TREKKER WEHRMACHT SEG TILBAKE.
Retrett!
Kom igjen!
Innta posisjon bak broen!
- Følg meg. Raskere! - Raskere!
Raska på!
Trekk tilbake!
- Retrett! - Retrett!
Trekk tilbake!
Kom!
Innta posisjonen!
Mellomaksel, høyre, innta posisjon. I posisjon!
Troppene våre har trukket seg tilbake.
Løytnant? Skal vi også trekke oss tilbake?
Løytnant!
Keilig, kommer de?
Her er de.
T-34! Jeg ser dem!
Seks hundre, kontakt.
Ladd!
Gi ordren, løytnant!
Philip!
- Skyt! - Se opp!
Treff. Ødelagt.
Ladd!
- I midten! Beskytt! - MG, skyt!
Til høyre, enda en stridsvogn!
- Kontakt. - Skyt!
Se opp!
- Treff. - Også ødelagt.
- Ladd! - MG, skyt. Fortsett.
Vi har ødelagt to foran og blokkert tilgangen.
- Vi stikker. - Skyt!
Se opp!
- Philip, hørte du meg? - Ladd!
Vi kan dra.
- Skyt! - Se opp!
- Ladd! - Det er flere og flere.
Broen sprenges ved midnatt.
Det er om fem minutter.
- Vi har fortsatt tid. Skyt! - Se opp!
- Vi må dra. - Fire og et halvt minutt!
- Fire og et halvt! - Broen er 600 meter lang.
Panservernkanon! Klokka 12!
- Jeg må lade om. - Skyt!
Jeg tar over.
Se opp!
Ladd!
Vi er alene og tiden er ute, Philip.
Gi ordren!
Gi ordren, Philip!
Retrett. Hummel, tilbake over broen.
Ja, sjef.
Kjør, Helmut!
Kom igjen.
Fire minutter igjen. Fire!
Hummel, tråkk på gassen.
Vi rekker det ikke!
De følger ikke etter. Og de har sluttet å skyte.
- De vet at vi vil detonere. - Vi greier det.
Iljusjin-fly.
De kan ikke skade oss.
- Sjef! - Skyt.
- Dråper! - De kommer gjennom lukene!
Ilden kommer inn!
- Jeg brenner! - Kjør, Helmut!
Flammer overalt!
Kjør, Helmut, fortsett! Kjør!
Kjør, Helmut! Gi bånn gass!
Jeg tror vi greier det, Philip! Vi greier det!
Vi er alene og har ikke mer tid.
Gi ordren!
Ilyushin-fly.
Jeg brenner!
Kjør, Helmut! Kjør! Gi bånn gass!
Når er vi fremme?
HEMMELIGHETSSTEMPLET
"Operasjon Labyrint."
OBERST VAN HARDENBURG MED HEMMELIGE DOKUMENTER
"Individuell ordre..."
"Von Hardenburg..."
Paul?
Hvor er brillene?
Kom igjen, gutter. Skru på gassen.
Kom an, løft opp. Faen.
Løytnant. Velkommen tilbake.
Takk, Christian.
- Menn! - Løytnant.
Løytnant.
Sjef.
Hva er statusen?
Skadet og forslått.
Men klar til bruk.
Bra.
Og dere?
Det samme. Skraper og brannsår. Ikke noe alvorlig.
Nye ordrer?
Ja, dessverre.
Oberst Richter sier vi må dra i dag.
- Hva med permisjonen? - Avlyst.
- I dag? - I dag.
Hvor skal vi?
Østover igjen, over Psel.
- Til russerne? - Mellom.
Ingenmannsland.
Våre ordrer er å finne ut hvor oberst von Hardenburg er
og ta ham med tilbake.
Von Hardenburg? Jeg trodde han var død.
Jeg også.
Mange tror det samme om meg.
- Hvilken enhet blir med oss? - Ingen.
Oppdraget er topphemmelig.
Vi tror han er i en av bunkerne våre
- øst for Novyi Yar. - Pokker.
- Hvorfor oss? - En ordre er en ordre.
Vi hadde fått vite det om det var meningen.
Men kun én Tiger-stridsvogn, det...
De er sikkert overbevist om at vi greier det.
Klargjør stridsvognen.
Så la oss dra.
Kom igjen.
Wulff til Fuchsbau, vi går i labyrinten i 48 timer.
Wolf logger av.
Helmut? Lighteren!
Den beste stridsvognen noensinne,
og sjåføren ser ikke noe som helst.
Dere jævler er der ute i solskinnet.
Ingeniørene visste hvor stygge dere sjåfører er.
Von Hardenburg?
Han ble i Stalingrad med sjette bataljon da vi dro.
Det er et mirakel at han overlevde.
Jeg hørte han kappet av en hånd.
Jeg hørte også det.
Han ble begravd i ruinene under traktorfabrikken.
Hånden hans satt fast.
Etter fem dager
kuttet han den av med en kniv.
For å overleve.
Det var det jeg sa.
Helmut? Jeg har lighteren din.
Nå er den min.
Overlevde han, må han være russisk spion.
Det er nok derfor de vil ha ham tilbake.
Han kravlet visst ut av ruinene.
En ung kvinne syntes synd på ham og gjemte ham hjemme.
Han forkledde seg som bonde og kom seg over til vår side.
Så sendte de ham tilbake til fronten?
Med én hånd?
Det er nesten synd på ham.
Nå sender de oss for å få ham tilbake.
Det høres ut som han er russisk spion.
Stabsoffiserer, bare enarmede kunstnere.
Hvorfor er han så viktig? Fordi han er en "von"?
Ifølge ordren har han jobbet med en hemmelig retrettplan.
Den inneholder posisjoner, radiofrekvenser og våpenlagre.
Hvis russerne får tak i dette,
står porten til Riket på vidt gap.
Oppdraget vårt har kodenavnet "operasjon Labyrint".
Og de prøvde ikke å nå ham på radio?
Han har ikke svart etter vi sprengte broen.
I Stalingrad...
Det var vel hans ordrer?
Han var befalhavende, ja.
Fersking! Hva gjør du?
Ingen håndjobber i min stridsvogn!
Jeg gjorde ingenting.
Jeg så deg.
Fem kilometer til frontlinjen. Hold øynene åpne etter det.
Weller, hva gjør de?
De vil vel forvirre russerne.
Planen er visst en retrett enda lenger unna.
Jeg trodde ikke Adolf trodde på retrett.
En av dine, Weller.
- Jeg kjenner ingen av dem. - Du og din tyrolske grisegård.
For det første er det ikke en grisegård. Det er en vingård.
Og det er Wachau. Den vakreste regionen i verden.
- Wachau... - Keilig, hva sier radioen?
Bare støy.
Da hører ikke russerne oss.
Hummel, vi forlater veien om 50 meter mot venstre.
Vi må søke dekning i natt.
Ja!
Etter drinken slukker vi bålet,
og vi tar første vakt, Michel. Greit?
Er det partisaner her?
Man vet aldri.
Vi må holde øyne og ører åpne.
Bodhana sa en gang...
...at skogen er full av spøkelser.
Hvem er Bodhana?
En bondejente han møtte i Tolokonnoye.
- Hun solgte melk og egg. - Og klamma sammen med det?
Helmut...
Jeg lå ikke med henne.
Men du hadde lyst.
Hør på onkel Helmut.
Moroa er kort, angeren er lang.
Sa hun at det er gjenferd i skogen?
Ja, de avdødes sjeler vandrer rundt der.
Ukrainerne tror det.
Mange hjemme tror også det.
Schlesien er en stor grisegård.
Hvorfor brant vi ikke, løytnant?
På broen.
Vi klarte det bare fordi jeg holdt foten på gasspedalen hele tiden.
Selv om den sto i brann. Du skylder meg nye sko.
Du kjenner von Hardenburg godt.
Vi gikk på akademiet sammen.
Var dere venner?
Ja, men det er lenge siden.
Er det sant at han er din sønns gudfar?
Det holder. På tide å sove.
Gjengangerlys.
Ikke la Hummel irritere deg.
Han liker meg ikke.
Han mistet sønnen sin.
Han var bare 15.
Han styrte luftvernkanonen under et angrep på Volkspark Humboldthain.
Det var et direkte treff.
Hummel måtte begrave en tom kiste.
Kanskje det er hans måte å vise at du er viktig for ham.
Få deg litt søvn.
Jeg tar over vakten.
Philip.
Hva hører du?
Si meg nå, hva hører du?
Det er latin.
Hør på dette.
"Guds lam, miskunne deg over oss.
"Guds lam, som tar bort verdens synder.
"Guds lam, gi oss din fred."
Det er messen.
Den er på radioen hjemme.
Ja, men de er ortodokse.
Hvorfor hører de på latin?
Stridsvognbarrierer. Hold til høyre.
Russerne prøver bare å skremme oss.
Skru av det tullet.
Hvem bygde dette?
Vi.
Eller restene av Zhukovs hær som vi tok til fange.
De som var for svake, er under den.
Hummel, det er en åpning i barrieren.
Vi tar den. Ta til venstre.
Stopp!
- Hva er det? - Miner.
Under oss.
Helvete.
Hva gjør vi nå?
Michel, Keilig, ned. Vi må lete på bakken.
Forsiktig. Bruk våre egne spor.
Grundig!
Pokker. Michel!
Kom hit.
Den er for nær beltet. Vi må grave den ut. Hjelp meg.
Keilig, gjennomsøk området ved det gamle sporet,
- i tilfelle vi må rygge. - Ja!
Løytnant!
Klokka ni, 3000. Støv i horisonten.
- Det kan være et bakholdsangrep. - Hold øye med det.
Hjelp meg.
Her.
Fjern jorden under minen
så vi kan løfte den mens jeg skrur løs detonatoren.
Kom igjen.
Forsiktig.
Jeg ser ingenting.
Vi må løfte den.
Forsiktig.
- Løytnant. - Hva?
Noe rørte på seg under minen. Jeg har den.
Det føles som en håndgranat.
Det stemmer.
Jævlene dro ut sikkerhetsplinten. Det er en dobbel felle.
Hvis du rører hendene,
vil granatene løse ut detonatorene.
Da går vi i luften sammen med minen.
Michel, du må roe deg ned. Michel!
Michel.
Her.
Pust.
Bra.
Forstått.
- Weller, hva er status? - Kjøretøyene beveger seg unna.
Gjør klar til rygging!
Hva skjer?
Jeg får de andre i sikkerhet, så tar jeg meg av deg.
Forstått?
Forstått.
Ukjente kjøretøy fem, seks km unna. Kjører bort fra oss.
- Hummel! - Hvor er Michel?
Kjør sakte tilbake i våre gamle spor.
Hvor er Michel?
Tigeren har prioritet.
Marsj!
Rett frem.
- Faen, ferskingen. - Rett frem, sa jeg!
Stopp!
Tau.
Du er flink, Michel. Veldig bra.
Helvete.
Jeg skal få deg...
...trygt hjem igjen.
Forsiktig.
Hør nøye etter, Michel.
Se på meg.
Trekk til deg hånden sakte, litt etter litt,
slik at vekten av minen presser ned på granaten.
Kom igjen.
Sakte.
Fortsett sakte. Saktere.
Veldig bra, Michel.
Fortsett.
Sakte.
Fortsett.
Forsiktig. Kom igjen.
Bra.
Forsiktig.
Reis deg.
Kom.
Gå bak stridsvognen, alle sammen!
Denne er din.
Du har nerver av stål.
Stig på.
Imponerende.
Du får ikke en klem fra meg.
Men du kan henge opp bildet av kjæresten
i stridsvognen om du vil.
Hummel, skarp venstre!
Stopp!
Stridsvogn klokken 12. Bakover! Marsj!
Sving skarpt til venstre!
Utløs røyk.
Rett frem.
Vi trenger mer avstand. Kjør ut av skogen.
Tråkk på gassen!
Og stopp!
Det var et tungt kaliber. SU-100, tror jeg.
Ett treff med det kaliberet, og alt ville vært over.
Løytnant?
Flere kommer. Minst tre stridsvogner til.
Vi unngår dem.
Vi kan ta dem én etter én.
Vi kan ikke sette oppdraget i fare.
Vi er fanget mellom elven og fienden.
Vi må angripe. De har oss fanget.
Elven.
Vi har en sjanse.
Først bakover, så østover til klokka tre.
Stopp.
Motor av.
Philip, hva gjør du?
Ut, alle sammen.
Hva pokker?
Kom igjen!
Gjør dere klare til å dykke.
- Hva? - Tigeren er bygd for dykking.
Vi har bare øvd på det.
Gå!
Aldri i kamp.
Dette er et passende tidspunkt.
Vi har blitt truffet. Vi kan synke som en stein.
Du fikset det, og jeg stoler på deg. Kom igjen.
Kom igjen!
Perfekt.
Kom igjen, alle sammen, inn.
Hummel, motor på.
VANNKJØRING
Fremover. Vi stikker.
LUKK
Vi har kontakt med vann.
Hummel, stopp.
Det føles veldig høyt.
- Kan vi slå av motoren? - Nei.
Nei.
Hvis motoren ikke starter igjen, drukner vi.
Men de kan se eksosgassen vår. Motor av.
Starter den ikke igjen, er vi ferdige.
Av.
Hvordan går det?
Alt holder så langt.
- Her også. - Ikke noe vann.
Hvor lenge kan vi være under vann?
Motorlyder.
De nærmer seg.
Å brenne opp i stridsvognen er én ting,
men å drukne...
Weller hadde rett. Vi burde ha kjempet mot dem.
- Vi sitter i en felle. - Stille!
Vi forblir under vann.
- Hvor lenge vil du vente? - Til jeg er sikker på
at vi ikke går rett i en felle når vi kommer opp.
Keilig, hva sier klokka di?
Litt før tolv, men den stoppet ved broen.
Bodhana sa at i innsjøene er det en vannånd
som drar deg ned i dypet.
Den kjæresten din er munter av seg.
Stille i galehuset. Umiddelbart.
Philip.
- Løytnant! - Pokker, vi lekker!
Vi må gå opp, enten de er der eller ikke.
Vi krysser elven og går opp på den andre siden.
- Krysse elven? - De kan ennå være i nærheten.
Det er tryggere, og vi slipper å lete etter en bro.
Helmut, start motoren.
- Pokker. - Gjør det igjen!
Kom igjen, Hummel!
Kom igjen, Helmut, gjør det igjen!
Ja!
Helmut, fremad marsj.
Sitter vi fast her, kan vi ikke åpne lukene under vann.
Jeg svømmer ikke.
Ikke jeg heller.
Vi trenger ikke det. Vi dør i en jernkiste.
Stopp. Av med motoren.
Ingenting å se. Ut, alle sammen.
Vi klargjør den for land igjen.
Drivstoffet varer 20 kilometer til.
- Ja. - Ja.
Pokker.
Hva?
Ivan skylder meg en ny pakke.
- Det var nære på. - Vi har et oppdrag å fullføre.
Weller.
Ta stridsvognsjokoladen.
Det blir en lang natt.
Du må holde deg våken.
Nei, jeg vil være klar i hodet.
Stopp.
Motor av.
Hva er det?
Dette er våre folk.
Motor på. Fremad marsj.
Motor av. Stig av.
Stopp! Opp med hendene!
Ta med dyrene hit.
Få dem inn.
Heil Hitler. Stridsvogngutter.
Gå fortere.
Raska på, er dere snille.
Fort, mine herrer.
Hestene også.
Løytnant Gerkens, stridsvognbataljon 503.
- Ber om forsyninger og drivstoff. - Angrepsleder Krebs.
Har dere kjørt dere vill?
Spesialoppdrag.
Dere stridsvogngutter er alltid noe eget.
De sa vi ikke hadde flere tropper her.
Dette er vårt spesialoppdrag.
Å rydde landsbyene som støttet partisanerne.
Fremover! Gå!
Sendes de til en arbeidsleir?
Arbeidsleirenes tid er forlengst forbi.
Vi låser døren, og når vi tenner på der,
blir de trampet i hjel av dyrene sine.
Det sparer ammunisjon.
Det er vårt bidrag til fellesskapet.
Riket har utviklet en appetitt for de døde,
så vi har ikke nok ammunisjon.
Vi er nesten ferdige.
På, alle sammen.
Du husker flammene, ikke sant?
Jobben min her er gjort.
Ja, bensinen deres.
Dra!
Vi stikker herfra.
Vi sover i Tigeren i natt.
Dra!
Philip?
Faen heller.
Michel? Gi meg noe skikkelig.
Mer.
Gudenes nektar.
Jeg trodde du var vinmaker.
Selv jeg, som er latinlærer, vet at dette er verste sort.
Baron von Claussen, 37.
Grüner Veltliner Smaragd.
Den beste årgangen min.
Delikat fruktig med nøye balansert syrlighet og...
...delikate aprikosnoter.
Vi kalte den "gudenes nektar".
Göring likte den så godt at han kjøpte opp halve årgangen.
Alt som er igjen nå er...
...et minne.
Jeg har ikke annet valg enn å drikke dette pisset.
Piss eller ikke, det gjør jobben.
Løytnant?
Hvordan lærer en bonde som deg
å lage vin til riksmarskalken?
I Wachau
har vi vinproduksjon i blodet.
Jeg lærte det av faren min. Han lærte det av faren sin.
Hvis du lagde vinen, hvem er baron von Claussen?
Jeg var vinmakeren.
Da er det din vin.
Hans eiendom, hans druer.
Hans sol, hans vind, hans regn?
Til å være latinlærer høres du rød ut, Keilig.
Om romerne ga oss én ting,
om de bidro til menneskets kunnskap,
var det med krig.
De førte den alltid.
Ikke for å underkue en fiende, men sitt eget folk.
De kjempet og førte krig, og stanset aldri for å hvile.
Så latinlæreren, vindyrkeren,
togføreren og bondegutten kan bli med.
Det er eneste utvei. "Ja, herre. Nei."
Du må adlyde ordrer.
Glemme hvem du var og hva du en gang elsket.
Vi følger ordrer for å beskytte de vi elsker.
Ordrer er det eneste vi har.
Uten dem kollapser alt. Hæren, samfunnet, alt.
Det er ikke rom for politikk her.
Og du tar feil.
De gamle romerne hadde ikke togførere.
Selv jeg vet det.
Og du vet ikke mye.
Hei! Hold kjeft.
For togførerne.
Samfunnets frelsere.
Weller. Få lighteren.
Jeg forstår ikke.
Jeg skulle gjerne glemt.
Glem hvem vi var.
Det blir aldri det samme.
Hvordan kan det...
Etter alt dette?
Hvem vi var før?
Vi er fortsatt de samme.
Vi fulgte ordrer og gjorde det vi ble bedt om.
Det er alt.
Når alt dette er over,
skal jeg vise deg vingården min i Østerrike.
Vi skal drikke en flaske sammen.
Det skal vi.
Stopp!
Hva skjer?
Dette gir meg gåsehud.
Vi holder avstand.
Bunkeren er i en direkte linje bak den, og vi kan ikke lenger ta en omvei.
Klar for kamp.
Avstand?
Tusen.
Helmut, kjør forbi møllen til venstre, men sakte.
- Kontakt. - Marsj!
Det må ha vært et øvingsmål.
Vi nærmer oss rekkevidde.
Keilig, til MG.
Skyt etter behov.
Pokkers sol.
Hold øynene åpne!
Stopp! Kanonskudd klokken ett!
Hummel, bakover nå! Marsj!
- Weller, skyt tilbake! - Ja! Pokker!
Stridsvogn klarert!
- Hummel, fortsett! - Ja!
Keilig, MG! Skyt!
Ut av skuddlinjen. Venstre!
Gass på, Hummel!
Stopp!
Weller, ved siden av mølleseilet.
På det kollapsede stedet. 900.
Identifisert!
- Kontakt. - Bevæpnet!
Skyt!
Ingenting å se. Ingen treff gjenkjent.
Helvete.
Hva?
- En SU-100. - Er det samme SU?
- Hva i... - Pokker.
- Det stemmer ikke. - Han må ha fulgt etter oss.
Det er ikke mulig.
Hummel, unngå dem. Keilig, fortsett. Marsj!
- Skyt! - Se opp!
Spratt av. Panseret er for sterkt.
Ladd!
Mer avstand! Vi må ta dem fra siden.
Faen! Det var eksosrøret.
- Helsike! - Kom igjen! Lenger tilbake!
Røyk!
Hvor er du?
- Full penetrasjon! - Alt i orden?
- Går det bra? - Ja.
- Han snur! - Faen!
Philip, de er for sterke.
Det er bare en kanon på belter.
Vi er raskere. De må snu hele stridsvognen for å skyte.
Hummel, sakte fremover, marsjer, ta til venstre.
Jeg vil gi ham en bredside.
- Hva med flanken vår? - Stol på meg. Kjør!
Kanon klokka tre.
Vi er rett foran løpet.
Behold roen.
Løytnant!
Behold roen!
Russerne har oss snart.
Weller, nå, MG. Distraher dem.
Stopp!
- Kom igjen, Philip! - Ikke ennå.
- Kontakt! - Vent.
Jeg har ham!
Vent.
MG, stopp.
- Skyt. - Se opp!
Treff. Ødelagt.
Det er problemet med stridsvogner.
De ser ikke det som er rett foran dem.
Vi burde angrepet dem i skogen!
De drepte oss nesten!
Keilig.
- Keilig, går det bra? - Keilig?
- Keilig, din jævel!
- Løytnant! - Hvor ble du truffet?
En splint.
Lungene.
Faen!
Ta meg med til solen.
Legg ham her.
Ta beina hans.
Forsiktig.
Alt i orden, Keilig.
Du og Hardenburg... Det er personlig, ikke sant?
Prøv å ikke si noe.
Skriv...
Skriv til Luise og jentene.
Jeg lover.
Jeg ville undervise igjen.
I 1939 hadde jeg en gymnasklasse.
En av de beste somrene.
Etter det var det bare krig.
Jeg...
Keilig...
Vi må fikse Tigeren.
Den kan lappes, men...
Løytnant!
Hva?
Pokker.
Lik brenner ikke så fort.
Det holder.
Vi kjører tilbake og sier at vi ikke fant von Hardenburg.
Noe er galt her.
Det er bare 20 kilometer igjen.
Eksosrøret er ødelagt.
Vi kan reparere det med deler fra SU-en.
Stridsvognen varer bare 30 kilometer til.
- Vi kommer oss ikke tilbake. - Det er et lager der.
Jeg håper von Hardenburg er verdt det.
Men hvis han er spion,
skyter jeg ham personlig.
Sett i gang.
Gå.
Du husker flammene, ikke sant?
Løytnant?
Keil...
Michel, hør på radioen.
Løytnant?
Skru den av!
Hvor mye lenger?
Hvor mye lenger skal vi kjøre?
Til vi har funnet ham og brakt ham hjem.
Hjem?
Det er ikke det.
Det er bare våre egne linjer.
Til vi er i retrett, drar vi til den neste.
Og så til den neste og den neste.
Hvorfor er von Hardenburg så viktig?
Tror de han stikker?
Keilig hadde rett.
Kanskje han har hoppet av, og vi
går rett i en felle.
Eller er han viktig for deg?
Keilig hadde rett.
Han sa det var personlig mellom deg og von Hardenburg.
Hvorfor blander du oss inn?
- Hva? - Dette er ordrer.
Hvis russerne finner ham,
får de alle posisjoner, radiofrekvenser, taktikk...
"Da er alle dørene til Riket åpne." Jeg vet det, Philip!
Men vi er også åpne!
Fienden vet at vi er her!
Philip!
Forstår du ikke det?
Vær så snill, våkne!
Du tar unødvendige sjanser.
Og du er kompromittert.
Jeg stemmer for å frata deg kommandoen.
Greit.
Bestem det. Nå.
Michel?
Jeg er med løytnanten.
Helmut?
Du er sjåføren.
Stridsvognen er din.
Du har vært med oss siden Barbarossa.
Ja, greit.
Keilig er død.
Nettopp.
På broen og mens vi kjørte,
tok du sjanser.
Beklager.
Weller...
...jeg er med sjefen.
Vi snakker aldri om det igjen.
Ifølge kartet er det en gammel sti her
som fører inn i skogen der bunkeren er.
Litt til venstre, Hummel.
Philip.
Stopp stridsvognen.
Hva?
Fotavtrykk. Alle stiger av.
Michel.
Våpnene klare.
Støvelavtrykk.
Tysk type.
Lad ferdig.
Michel, stopp!
Felle.
Også tysk type.
Bunkeren må være i nærheten.
Lås opp våpnene.
- Hva faen? - Fallskjermsoldater.
De sendte oss nok fordi de ikke overlevde.
Vi går.
Kom igjen!
Løytnant.
Vi ser etter oberst von Hardenburg.
Selvsagt.
Han er i bunkeren og venter på dere.
Jeg kan ta dere med dit.
Men hvis dere vil bli litt lenger,
kan vi nok sørge for underholdningen.
Maria, gi herrene litt vin og noe å spise.
Kom igjen.
Det ser ut som dere har reist langt.
For livet.
Ta meg med til oberst von Hardenburg.
Med glede.
Vel,
følg meg.
Men bare du.
Kom an.
Ikke vær redd.
Løytnant?
Ny ordre via radio.
Trekk tilbake styrkene fra Dnipro-broen
før den sprenges ved midnatt.
Litt av en labyrint.
Vær modig.
Paul.
Så historiene er sanne.
Tyskland tapte mye i Stalingrad.
Hva er vel en dårlig hånd da?
Bli med til bålet.
Korporalen sa at du ventet noen.
Nei. Jeg ventet ikke "noen".
Jeg ventet deg.
Da vet du at jeg skal ta deg med tilbake.
Selvsagt.
Du måtte ta denne reisen.
Jeg var din beste venn.
Husker du sommeren på akademiet?
Den varme augustkvelden da jeg introduserte deg for Marion?
Dagen etter svømte vi
over til den lille skogkledde øya midt i innsjøen.
Det var en magisk sommer.
Den vakreste sommeren noensinne.
Etter det var det bare krig.
Vi må dra.
Jeg antar du kom i magen på Tigeren.
Ja.
Det er trangt der.
Er det ikke rart at de sendte deg for å hente oss i den?
De har vel sine grunner.
Og om jeg nekter?
Jeg vil unngå at det går så langt.
Men hvis det skjer...
Da ville de ha sendt den rette personen.
Ordrer er tross alt ordrer.
Kom, Philip. Spis med meg.
En siste middag, for å si det sånn.
Vi har ikke tid til det. Vi må dra.
Ikke tid til en gammel venn?
Jeg er din sønns gudfar.
Jeg står bak din lykke.
Sett deg.
Når du ligger begravd under en steinhaug i fem dager
og sakte, men sikkert dør av tørst,
har du mye tid til å tenke.
Du ser mange ting.
I skyggene.
Jeg hørte om redningen.
Bemerkelsesverdig.
Hva gjorde vi i Stalingrad, Philip?
Jeg har ikke tid til å leke.
Hva gjorde vi i Stalingrad?
Paul, dette er ordrer.
De kommer fra enheten.
Major, de andre befalhavende er nervøse.
Fienden har dem i sikte. De vil vite hva de skal gjøre.
Det er kvinner og barn som søker ly der.
Men det er fullt av russiske styrker.
De kontrollerer traktorfabrikken og denne delen av byen.
Vi mislykkes om vi ikke handler nå.
- Hører dere noe, menn? - Nei.
Paul.
Det er ordrer. Det er ikke vår avgjørelse.
Jaså?
De andre befalhavende venter.
Paul!
Kom igjen. Gå på. Gjør klar for kamp.
Send det videre.
Alle andre stridsvogner, skyt fritt.
Alle stridsvogner, skyt.
Skyt!
Ikke vår avgjørelse.
Vi hadde ikke noe valg. Vi hadde ordrer.
Det er kanskje sant.
Men vi hadde ansvaret.
Det er midnatt.
Du må tilbake over Dnipro.
Jeg er her på grunn av deg.
Vi er alle her på grunn av deg.
Ser du ikke det?
Dette er operasjon Labyrint.
Operasjon Labyrint?
Det er deg.
Philip!
Jeg skal lede deg ut.
Jeg er her fordi
oberst Richter sendte meg.
Hvem er det?
Oberst Richter. Har han eksistert?
Ja.
Ledetrådene var der hele tiden.
Keilig, hva sier klokka di?
Litt før tolv, men den stoppet ved broen.
Lik brenner ikke så fort.
Noe er galt her.
Du husker flammene, ikke sant?
Hvorfor brant vi ikke? På broen.
Våkne!
Men Krebs...
Kanskje han var en del av deg.
Akkurat som oss alle.
Philip!
Det er midnatt.
Du må tilbake over Dnipro.
Philip! Gi ordren!
Hvorfor utsatte du retrettordren?
Det er ulikt deg.
Du satte deg selv og teamet i fare.
Ja.
Løytnant?
Ja, det var der hele tiden.
KONE OG SØNN DØDE I TERRORANGREP I HAMBURG. KONDOLERER
Telegrammet om at Marion og din sønn Fritz døde i Hamburg.
Da luftangrepet begynte den 24. juli,
søkte de ly i St. Nicholas-kirken.
Da bombene falt, brant de i hjel i ildstormen.
Skyt!
Jeg kjempet for å beskytte dem.
Vi høster det vi sår.
Du førte meg hit.
Hvor er vi?
Hva foregår her?
Paul, hva foregår her?
Hva foregår her?
Vi har nådd din veis ende.
Min veis ende var allerede da.
Jeg forlot aldri traktorfabrikken.
Kom, gamle venn.
Tiden er inne.
Jeg må gå til mennene.
De overlever ikke uten meg.
Kjør!
Tråkk på gassen!
- Helmut, kjør! - Jeg står i brann!
Ikke gi opp. Tråkk på gassen!
- Kjør! - Helmut, tråkk på gassen. Kjør!
Hvor er jeg, Paul?
Hvor er jeg?
Tekst: Mari Hegstad Rowland
Kreativ leder Gry Viola Impelluso