Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Chicago!
Suur tänu teile!
Salvestame täna erisaadet. Üritan saada fännideks
kedagi peale naiste, kes käisid lõpuballil noaga.
Elan nüüd Los Angeleses, kuigi kõik arvavad,
et elan Rhode Islandi siidritalus.
Arvatakse, et elan kuskil kuuris keset pärapõrgut,
aga ma elan nüüd L.A-s.
Kohe pärast L.A-sse kolimist sain trahvi vales kohas tee ületamise eest.
Politseinik ütles otsesõnu: "Sa kõnnid ringi väga reipalt."
Mis on tõsi, sest sellel ajal
tegin tänaval päris palju sellist uhket koolisõitu.
Aga ma olin tagasihoidlik.
Manasin näole väikese Paul Dano naeratuse.
Teate ju, suur nägu ja tilluke naeratus, millest filmilevitajad hulluks lähevad?
Keegi oleks võinud öelda,
et tilluke naeratus on hullem kui mitte midagi.
Visake need inimesed kohe välja.
Ma ütlesin, ei mingeid kloune täna.
Vaateratas on täna järelevalveta.
Ma ei saa seda enda südametunnistusele jätta.
Rahulikult, rahulikult. Minu paljas keha on nagu...
Nagu sajandivahetusel kaduma läinud tüdrukul, kes alles nüüd leiti,
ta on elanud veerand sajandit ainult kutsikamaiustest.
Väikeses koguses vahukoorest.
Mu kahe aasta tagune sõu
algatas üleriigilise nõiajahi, et mis soost ma üldse olen.
FBI.
Öelge ise, mida te näete.
Ma ootan, et Z-põlvkond saadaks mulle postiga mu ametliku soodiagnoosi.
Neil paistab see värk...
käpas olevat. Ma olen passiivne.
Olen kogu elu end määratlenud restorani tellimuste järgi,
kuidas teenindaja mind kutsub.
Terve mu elu on olnud lapsed, naised, Chris
ja mehed.
Mis näitab, et ma oleks vabalt saanud mõnele päästepaadile lipsata.
"Miks ta paadis on?"
"Ei tea, aga ta aluspesu paistab."
"Hargivahe on näha."
See nali läks kaduma.
Tagasi alguses, väga hea.
Arvan, et mu ettekujutus mehelikkusest on algusest peale pekkis,
sest ma mängisin põhikoolis orkestris.
Ma tean, et sina ka. Ma tean.
Ma tean.
Mu ettekujutus mehelikkusest on algusest peale pekkis,
sest ma mängisin kooliorkestris ja pole tänase päevani
kohanud küpsemat meest kui põhikooli tuubamängija.
Kui paremäärmuslased tulevad jutuga:
"Kuhu kõik tõelised mehed on kadunud?"
Nad tinistavad "Greensleevesi" bassi
seal tagumises reas.
Nende vendade kõrval on Dave Bautista nagu Bernadette Peters.
Jumala eest.
Mis nende tiinekatest tuubamängijate hormoonidega lahti on?
Asi on ilmselt selles, et kui anda tavamõõdus lapsele tuuba,
siis ta...
Nii ilmuvadki need kahemeetrised kolakad.
Väga rahumeelsed.
Kõige paksemate HBO minisarja habemetega. Lihtsalt...
Sellise tuulest parkunud näoga nagu praamitöölisel.
Ja pudel viskit käib ringi, et natukenegi sooja saada.
Ja kuskil seal joob verekoer kausist õlut.
Üks neist vastab keset proovi telefonile:
"Hei, poja."
"Nad võtavad su pärast trenni peale."
"Sul on laps?"
"Jah, käib 9. klassis."
"Tubli poiss, teeb vahel lollusi, aga kes selles eas ei teinud?"
Ameerika meedias
näidatakse jalgpallureid kui kõige suuremaid,
sest nad on agressiivsed.
Sest peaaegu hiiglasena elamine on paras põrgu.
Aga saabub teatud rahu ja tasakaal...
kui sa oled tõeliselt suur.
Tõelised hiiglased ei vaja reklaami.
See on nagu taani dogi saksa lambakoera vastu.
Alati, kui mul tekib tunne, et ma saan maailmast aru
ja tahaks selle kuradile saata,
siis hakkan hoopis uurima, milleks koeri algselt aretati.
Umbes stiilis: "Springerspanjel aretati omal ajal selleks,
et leida asulas üles mõni tiik."
"Ja siis vaadata, kas selle tiigi kõrval on veel üks tiik."
"Ja siis ta läks linna ja ütles kellelegi."
Lõpp.
Mida see ometi tähendab?
Koeratõu vanusest saad aru, kui seal on kirjas umbes nii:
"Clumberi spanjel aretati leidma auke
ja nende kohal valves seisma, juhuks kui kurat välja ilmub."
See on veidi nagu "Prillitoos", kui te niimoodi plaksutate.
Ühesõnaga, taani dogid saksa lambakoerte vastu.
Saksa lambakoerad pole iial sekunditki rahu saanud.
Nad on pidevalt närvivapustuse äärel.
Ja see on riigi kõrgeima auastmega koer.
Politseikoer.
Pole veel politseikoerast mõelnud:
"See koer on täiesti kontrolli all."
Ja politsei on teinud
lennujaamadest mingid koertekooli treeningväljakud.
Kus neil on mingi eksinud saksa lambakoer
vestiga "Väljaõppel",
ja ta jookseb ringi, kellegi kaelapadi suus.
Ja politseinikud jooksevad sabas: "Mis teha, ta on alles väljaõppel!"
Siinkohal võiks teil sama hästi juba politseikrabi olla,
vähemalt...
Vähemalt püsiks krabi enam-vähem paigal.
Kui lähen turvakontrolli ja näen seal turvameest või -naist...
Need kommentaarid oleks käest ära läinud.
Ja kui ma näen neid koos krabiga, siis ma ei taha teada, mis plaan on.
Kui see krabi sind oma teadva pilguga vaatab...
siis vedelikud lendavad prügikasti.
Ma olen empaat.
Oleks teil grammigi sama palju empaatiat, te oleks voodihaiged.
Teid oleks kappvoodisse aheldatud.
Psühhiaatriaosakonna stiilis. Ma tajun teie energiat.
Ma tajun, et üks teie peikadest saadab mulle hiljem sõnumi.
"Hei, Chris."
"Sinu politseikrabi sketš oli nii hea."
"Kuigi naljakas...
on selles ka terake tõtt."
"Mõnedes Turkmenistani osades..."
"Jeesus."
"Teadaolevalt rakendavad mõned lennujaama turvaüksused
koorikloomadest korrakaitseüksust."
"Kuigi see ei pruugi olla see krabi, mida te oma sketšis mainisite..."
Tänan, Thomas, sa oled blokeeritud.
Kõigil mu tuttavatel on järsku
eikusagilt välja ilmunud mingi vuntsidega peigmees.
Need vennad riietuvad nagu Robin Williams filmis "Linnupuur".
Tugevate reitega.
Näevad välja, nagu puuduks neil minevik.
Tundub, et Hinge sai nii palju kaebusi,
et hakkas neid tüüpe masstootma.
Minu meelest elavad nad kõik samas luulus,
et nemad on igas pulmas peo hing.
"Chris, sa pead tutvuma Thomasega."
"Ta on nii lõbus. Kannab veidrat sokki."
Naised, kui ta julgeb oma veidrusi ainult sokivalikuga näidata...
siis see tüüp poeb su selja taha peitu,
kui sa peaksid gorillaaedikusse kukkuma.
Sa saad hakkama, musi!
Sa oled tugev ja iseseisev naine, sa saad hakkama.
"Ei, Chris, Thomas on nii tore."
"Ta teeb pulmas naljaviluks kunstilist tantsu."
Kuulge, normikad, see kuradi kunstiline tants pole iialgi naljakas.
Minu kostüüm ei ole sinu karneval.
Kunstilise tantsuga maksan elektriarveid
ja astronoomiliselt kõrgeid loomaarstiarveid.
Sest mu koer Erik sõi ühe Smarti auto ära.
Jah, Erik K-ga.
Thomas on nii äge? Vaatame, kuidas ta kongarongi juhib.
Kõik on peo hinged, kuni nad juhtpositsiooni lükatakse.
Kongarongi juhtimine nõuab distsipliini...
visiooni ja vaoshoitust.
Sa pead liikuma aeglasemalt, kui sa arvad.
Su selja taga on hulk sõltuvaid inimesi...
väga erinevas vanuses.
Kolmeaastane mudilane...
jälle jooma hakanud peiupoiss...
ja riigi vanim naine.
Üks vale liigutus
ja kogu kongarong on hunnikus.
Ja see on üks sünge kaos.
"Chris, palun lõpeta. Thomas on nii äge."
Ei, ei, ei. Ma olen ägedat näinud.
Ma tean, mis on äge.
Ma elasin ülikoolis koos tüübiga,
kes hüppas teise korruse aknast alla, et ühele vennale jalaga anda,
sest tüüp pissis meie maja peale.
See on äge.
Kus on Thomas, kui keegi sinu maja peale pissib?
Ma ütlen sulle, kus.
Tema helistab hoopis jäätisepoodi,
et uurida, millal uus jamsimaitseline jäätis tuleb.
"Teie veebilehel on kirjas 1. september, mis on nüüd möödas."
Ja prouad, kui Thomas
laseb end kutsuda ainult oma nime kõige pikema variandiga,
siis usu mind, ta raiskab su aega kuradi hea meelega.
Pidin siin auto rentima.
Rendiautot ette tuues lasid nad raadiost mõnusat funki.
Ja kui auto üle andsid, siis vahetasid NPR-i jaamale.
Kuidas kedagi sõnadeta röstida.
Ma olen selle etendusega palju tuuritanud,
aga kuulda peale seda nalja haudvaikust...
Hakkame otsast peale.
Teile meeldib, kui ma improviseerin.
Chicago on komöödialinn, see teile meeldib.
Just siin tegi Seth Meyers oma esimesed sammud.
Ma pidin tulema siia, kus Seth Meyers õppis ära kolme nalja reegli.
Ma tean, et olete siin kõik komöödiakoolis käinud.
Bobby Moynihani karmi käe all.
Kõik, mis ma ütlen, on mõttetu.
Aplaus sellele prožektorimehele, kes ilmselt oli Osama tabanud tiimis.
Ma pidin hiljuti auto rentima ja mulle autot tuues
lasid nad raadiost mõnusat funki.
Ja kui auto üle andsid, siis vahetasid NPR-i jaamale.
Kuidas kedagi sõnadeta röstida.
Mõistan, et ma jätan mingi mulje,
aga mitte "raadioviktoriini peale naerev tüüp," eks?
Või kes arvab, et tomatid on kaunid?
Öelge, et see pole mina.
Lootsin, et jätan veidi nüansirohkema mulje.
Näiteks nagu keegi, kellel on vaja edastada sõnum Imogen Heapile.
Andke mulle viis minuti pr Heapiga.
Ma sain laulu "Hide and Seek" varjatud sõnumist aru.
Panin siis NPR-i raadio käima. See pole isegi enam sama jaam.
Ma loodan sealt midagi tarka kuulda, aga saates arutletakse:
"Kes või mis on zaddy?"
"Täna saame sellele vastuse."
Ja intervjuu on tehtud noorima leitud inimesega,
kelleks on 39-aastane isik Washingtonist.
Paneb mikrofonist eemal täiesti mööda: "Zaddy on zombi isa."
Vanemast y-generatsioonist on kahju. Nad väärivad lausa toetust.
Nad valmistusid maailmaks, mida ei eksisteeri.
Nad käärisid oma laborikitlite käised üles
ja arutasid professoritega kohvitassi taga keerulisi küsimusi.
Ja nüüd elavad nad maailmas, kus Shrekist on tehtud seksisümbol.
See on päris nõme.
Me noorema y-generatsioonina...
Tean, et paistan 50ndates, aga olen noorem...
Keegi ei öelnud, et ka rangluudele tuleb päikesekreemi panna.
Sellepärast näen välja nagu ülepäevitunud koolisekretär.
Noorem y-generatsioon õppis emotsionaalselt eemalduma
umbes Iraagi sõja ja "Garden State'i" ajal.
Ma olin...
Mõtlesin, et kui Zach Braff sellest puhtalt pääseb...
Pean õppima enda keha kohal lendama.
Zach Braff, hr Tumnuse teine tulemine.
Täiesti pehme tüüp ja samas kergelt hull. Nagu stjuardess.
Kas teile tundub ka, et stjuardessid lööks meid maha,
kui piloote juures ei oleks?
Nad vihkavad meid nii väga.
Mäletate, 2021. aastal oli aeg,
kui nad teipisid inimesi tooli külge?
Mulle see ei istunud.
Ma ei võta neilt toitu ka vastu.
Näha täiskasvanud ärimehi vaimustumas: "Küpsised!"
"Soolakringlid!"
Ütlen alati: "Pole vaja."
See on ainus hetk elus, kus ma olen nagu profilumelaudur.
Jäta lumelauduri nali välja.
Niipea, kui tundub, et mul on teiega hea klapp...
jätate mu siia till pihus seisma.
Millest me rääkisime? Vanem y-generatsioon...
Ma tahaks neile metsloomade kaitseala ehitada,
kus nad saaksid rahus taldrikut lennutada!
Ja karjuda kooris: "Vinks-vonks!"
Ja nautida oma suvikõrvitsaid.
Jumal, kuidas nad armastavad suvikõrvitsaid.
Kui keegi pakub mulle suvikõrvitsat: "Kool on läbi."
Muidugi anna mulle üks närtsinud ja õnnetu kurk.
Vanem y-generatsioon saab võrrelda
oma Trader Joe'si snäkke. Ma olen vaimustuses.
Mul on Trader Joe'si suhtes täielik kinnisidee.
Pean sellest iga õhtu rääkima.
Mu lemmikasi Trader Joe's on
need iganädalased tagasikutsumised, teate?
Nad on tagasikutsumiste suhtes täiesti süüdimatud.
Nad ei võta mingit vastutust,
vaid panevad sind ennast halvasti tundma.
See on geniaalne.
Sind teavitatakse
mingil kortsus A4 paberil
kuskil põranda lähedal: "Hei..."
"Me leidsime melonist inimjäänuseid."
"Te ometi ei ostnud seda sitta?"
See on selline kaheksanda klassi alfaisase taktika.
Nagu mingi kaheksandik kapuutsiga pusas, kellegi ratta pakiraamil:
"Jou, me leidsime mulliveest angerjaid."
Keegi teist poosetajatest ei ostnud caprese-võileibu, ega?
Sest me leidsime caprese- võileibadest Jimmy Hoffa üles.
Tüübid, mochi sees olid kuulid.
Päris haige ikka, kui te mochi't ostsite.
Igaüks, kes sinna jalga tõstab, saab alati salmonella.
Kes aprillist novembrini Trader Joe'sse oma jalga tõstab,
saab põlvkondliku salmonelloosi.
Ma olen tüdinud, et me süüdistame viiruste levikus loomi:
"Selles on süüdi hobused."
Ma tunnen hobuseid, nad ei tee sittagi.
Oled sa kunagi tundnud hobust ja avastanud, et ta on 35?
Ma armastan seda.
Ma olen nagu: "Põrgu päralt, mees! Mäletad bändi Fleet Foxes?"
"Me tõesti uskusime, et folk tuleb massidesse tagasi!"
Laup lauba vastu.
Vedelemine on valgekraedele.
Vaimne ühendus märaga, see on tõelistele revolutsionääridele.
Just seda tegi Swayze oma vabadel nädalavahetustel, filmides "DD-d".
Subtiitrites on "Dirty Dancing", aga "DD", see on...
Ei, hobused ei levita viirusi.
Pigem see vend, kes keeldub oma malmpanni pesemast.
Kui haigeks nad peavad jääma,
et nad selle malmpanni mittepesemise jutu ära lõpetaks?
Nad olid suure osa 2010ndatest Ameerika kõige häälekam seltskond.
"Ei, kallis, musi."
"Kallis, lõpeta. Seda ei pea puhastama."
"Ilma pesuvahendita, pesed õli maha."
Mis õli?
Viirus, mis "Väikestes naistes" Bethi tappis?
Selle venna malmpann vaikselt liigutab öösiti.
Lainetab nagu kombucha limakultuur.
"Kombucha, kombucha."
"Me laseme siit täna jalga, Kombucha."
"Kombucha?"
"Ta hoiab oma passi puhvetkapis."
"Paneme talle rätsepaülikonna selga."
"Lendame põhja poole, Kanadasse."
"Kui meie sõbrad põhjas näevad, kuidas meid on koheldud...
Ma pole saanud end isegi loputada
alates Romney kandideerimisest."
"Romney, Romney."
"Juhuu!"
"Roni mu selga Kombucha lima. Tule, tule, roni peale."
"Kombucha, Kombucha, Kombu, Kombu."
"Pekki, ta juba tuleb. Ruttu!"
"Haara ukulele ja teeskleme tema pruuti."
"Kallis, ma ei teadnud, et nii vara mocktail'e jooma tuled."
"Kombucha, Kombucha."
"Miks sa turvasõna kasutad, kallis?"
Stseeni lõpp. Kuidas tundus?
2014. aastsal hakkasin oma malmpanni puhastama.
Vaatan: "Teate? Neid tüüpe ei paista."
"Habemetüükaid ei paista."
"Panen törtsu seepi, törts."
Ja üks neist vendadest materialiseerus mu kööki nagu võluväel,
pani mulle käed ümber nagu arvutiõps.
Mäletate neid arvutiõpsi embusi?
Mind see ei häirinud.
Õpetas varakult vabaks laskma.
Muide, käisin teie Whole Foodsis.
Cheddar muutub iga aastaga teravamaks.
Mu publik teeb kõige pehmemaid käteplakse.
See on nagu pilt primaatide käitumise infovoldikust.
Kõik teavad, et ma tugevat plaksu välja ei kannataks. Ma lendaks...
Jah, Cheddar muutub iga aastaga teravamaks.
See on toidupoes mu lemmikkoht,
ma võtan suuna otse Cheddari peale.
See on tavaline Cheddar. Olgu.
Keskmine Cheddar.
Terav Cheddar.
Eriti terav Cheddar, appike.
Tõsiselt Terav Cheddar? Persse!
Ma olen nagu: "Misasja!"
"Mängime seda mängu edasi!"
"Andke mulle Tillamooki Hullult Teravat!"
"Hei, vanaproua, palun vaiksemalt."
"Te otsite Tillamooki Hullult Teravat?"
"Jah, aga Biden ju keelas selle ära."
"Bidenit ei ole enam."
"Oodake siin."
Ilmub välja mingi nahkpükstes ilma alukateta tüüp.
"Sa tahad pidu panna?"
"Anna mulle kraami, mida Bernie Sanders
enne oma lõputuid kõnesid tarvitab."
"Ega sa ment ei ole?"
"Kas ment läheks saagi peale nii pöördesse?"
"Okei, okei."
"Võta rahulikult, väikene amps."
"Kuradi päralt."
"Täitsa persses."
"See on ikka jõhkralt terav."
"Ma kuulen Wilcot."
"Ma näen Terry Grossi!"
"Lase ta sisse."
Ma räägin NPR-i raadiojaamast palju sitta,
aga üks inimene, kes asja julmalt ja brutaalselt kontrolli all hoiab,
on Terry Gross.
Mu jumal.
Kõikide saatejuhtide hulgas,
nagu Jimmy Fallon ogalise kondoomiga...
see kujutlematu pinge,
mis valitseb Terry Grossi saate igas osas...
on väga värskendav.
Nagu iga osa oleks lindistatud kosmoses,
elavate ja surnute vahel.
Tundub nagu külaline istuks pika keskaegse laua ühes otsas
ja Terry teises otsas, rahulikult relva puhastamas.
Mu lemmik Taaveti ja Koljati olukord pärineb 2019. aastast,
kui Terry Gross intervjueeris Adam Driverit.
Teate seda? Olgu, see lõigati välja,
sest ta hirmutas endise mereväelase Adam Driveri ära...
pisike meetripikkune Terry Cross
hirmutas ta ära ja Adam põgenes...
minema.
Tundub, et talle ei meeldi iseenda looming,
sest talle tehti "Kellavärgiga apelsini".
See oli klipp, kus ta laulab Sondheimi lugu "Marriage Storyst"
ja Terry sisuliselt piinas teda sellega.
Ta anus: "Palun, Terry!"
Terry lihtsalt...
kuni Adam lahkus.
Me ei tea, mis täpselt juhtus, sest tõendid puuduvad, aga...
mulle meeldib ette kujutada, et Terry jooksis talle järele.
Lidus täie pasaga Adam Driveri järel nagu Terminaator.
Bluetooth-kõlar täie võimsusega mängimas tema Sondheimi laulu.
"Adam, ma olen enda elus paljusid eitesid intervjueerinud."
"Vähesed on nii hullud kui sina."
"Ma ootaks seda "oh, ma ei suuda oma loomingut kuulata" juttu pigem
Johnny Deppilt, nende sallide-mütside pärast."
"Sinu puhul ma eeldaks seemnejuhades
veidi enam testosterooni."
"Terry, palun!"
"Sa muutsid HBO sarja "Girls" oma isiklikuks OnlyFansi kontoks."
"Ja nüüd on tilgad püksis mingi Sondheimi klipi pärast,
kus sa kõlad nagu rikka pere laps oma sünnipäeval karaoket laulmas."
"Mind paelub sinu juures see, Adam, et sa oled korraga nii
ürgne ja nii arg."
"Kui ma su kätte saan, ja ma saan su kätte...
Ma roniks mööda sind üles ja söödaks sulle banaani."
Ta püüab Adami kinni.
"Terry, ei!"
"Sul pole õigust mind Terry Grossiks kutsuda."
"Terry Gross on mu hüüdnimi. Mu päris nimi on Teresa Disgusting."
Hiljuti tegin Lin-Manuel Miranda ees margi täiesti täis.
Juhtus selline lugu.
Ta reageeris mingile mu Instagrami postitusele.
Kirjutas: "Ha-ha, see on naljakas."
Ma läksin pabinasse.
Kui ma selle sõnumi sain, olin just Starbucksi ees,
kus mängiti tema lugu "Mary Poppinsist".
See on see korstnapühkimise lugu...
Mõtlesin: "See on saatus. Kokkusattumus."
"Ma filmin seda ja saadan Lin-Manuel Mirandale."
"Meil tekib tõeline side."
Mõtlesin, et saan seda äpis lõigata, aga see lihtsalt... läks.
Nii et ma saatsin Lin-Manuel Mirandale
2-minutilise videoklipi...
Starbucksi fassaadist...
ja liiga kaugel, et muusikat kuulda.
Õnneks te kuulete seal mu hingamist.
"Linile see kindlasti meeldib."
Kokkuvõttes...
Lin-Manuel Miranda kirjutab ühe üsna süütu:
"Ha-ha, see on naljakas."
Möödub 11 minutit.
Ja ta saab vastu väga sünge lühifilmi...
brutalistlikust Starbucksi fassaadist...
Californias San Bernardinos...
ja mina mikrisse hingeldamas. Nüüd...
mida ta vastab? "Nähtud 12.23."
Nii et "Moana 9-s" te mind ilmselt niipea ei näe.
Veedan liiga palju aega Starbucksis. Olen suhkruhull.
Ma ei söö magustoitu teiste ees. Mu magustoidunägu on liiga jõhker.
Küll aga ma mõnikord,
sotsiaalsuse mõttes, lähen sõpradega jäätisekohvikusse.
Ma olen alati šokeeritud, mida jäätisemaailmas
lubatakse Oreodega teha.
Neil on terve rida "tavalisi" lisandeid
nagu maasikakaste,
šokolaadihelbed, vahukommikaste,
ja lisaks terve kuhi moonutatud Oreosid.
Esmapilgul vaatad: "Kas see on nõgi?"
Oh ei, lihtsalt Ameerika küpsis,
mis on tundmatuseni moonutatud.
Pigem nagu kartell püüaks sõnumit saata.
Nagu nõid oleks neid terve talve uhmerdanud.
"Peaaegu valmis!"
Jumala eest!
Oreod on legendaarsed.
Sellist tasuta tähelepanu nad küll ei vaja.
Nagu näeks Dame Judi Denchi
Instas vibraatoreid reklaamimas.
"Kasutage koodi DENCH...
et galentinipäeval su värk korralikult segi lüüa."
Jumala eest.
Ühelgi firmal pole oma vara üle nii kehva kontrolli
kui Nabiscol Oreodega.
Milanose küpsiste puhul oleks Pepperidge Farm Dairy Queeni ammu õhku lasknud.
"Kas me päästsime Milanosed? Otsige Sausalitosid!"
Mis haige värdjas Nabiscos vastutab?
Teine tuntud lisand on M&M-sid,
aga tundub, et kes iganes neid esindab:
"Te võite M&M-e kasutada, aga palun ärge tehke neile haiget."
Samas tundub, et hr Nabisco
oli jäätisemaailma vendadega kõnes
ja need olid nagu: "Hr Nabisco...
meile oleks suurim au teha koostööd teie austatud kliendi Oreoga."
"Meie arvates sobituksid need ideaalselt jäätisemaailma
ning me lubame järgida kõiki juhiseid, et säilitada väärikus...
ja terviklikkus enam kui sajandipikkuse traditsiooniga
Ameerika esiküpsisel."
"Tehke nendega, mida tahate."
"Häbistage neid."
"Alandage ja alavääristage neid."
"Lõikuge nad puruks."
"Okei, olgu."
"Muidugi me saame neid katki lõigata,
aga me lubame teha siis võrdsed tükid..."
"Tehke iga kord erinevalt."
"Ma ei vaja oma kliendi moonutamiseks mingit loogikat ega põhjendust."
"Pange nad kilekotti ja laske pohmas tiinekal
puhkeruumis nende otsas trampida."
"Kas teeme seda koos kreemitäidisega?"
"Mõnikord."
"Miks te seda teete?"
"Sest ma võin."
Täpselt sama vestlust võiks kopeerida
Eugene Levy reklaamiagendiga.
Kõlab väljamõeldisena.
Aga ma ei mõtle seda välja.
Käisin hiljuti sõbra pulmas. See oli perekonnaseisuametis.
Kandsin elu kõige mehelikumat riietust
alates esimesest armulauast.
Ma olin sõna otseses mõttes vana kooli ülikonnas.
Ja seda ülikonda kandes tundsin,
et selles on midagi veidralt vabastavat.
Selline hüpermehelik riietus.
Nagu põrkumine lainega, mida olin terve elu vältinud.
Selles andumises oli midagi seksikat.
Mõtlesin: "Teate mis? Ma peaks seda sagedamini tegema."
"Võibolla ma piiran ennast."
"Ma tunnen end seksikana, elusana. See on väga põnev."
Just sellel tundehetkel jalutab mööda vanem proua,
osutab minule ja küsib: "Frances McDormand?"
See polnud mingi äge noor naine, kes niisama nalja teeb.
Ta oli nii vana, et tema nimi võiks olla Priscilla.
Ja ta oli kindel, et ma olen Frances McDormand.
Täpselt siis, kui ma olin oma seksuaalse taassünni lävel,
mingis hiigelülikonnas.
Kui sa kõnnid ringi, sõrm päästikul,
nimetad inimesi Frances McDormandiks...
ära tulista enne, kui näed nende Oscarit
filmi eest "Kolm reklaamtahvlit kuskil Missouris".
Kui sul on käimas mingi Pokémon Go mängu versioon...
Kui sa mängid Frances McDormand Go mängu
laias maailmas...
-Ta küsib: "Frances McDormand?" -Ma vastan: "Ei."
Ta ütleb: "Ahah."
Frances McDormand oli "Fargot" filmides sama vana kui mina praegu.
Ta ei öelnud: "Frances McDormand, kui ta "Fargot" filmis."
Viide oli: "81-aastane Frances McDormand?"
Kuigi ma olin vihane,
siis eriti marru ajas mind see, kui suurt rõõmu see mu sõpradele tegi.
Kuidas nad seal seisid ja nautisid,
justkui teeksid energiatervendust.
Niimoodi, peopesad avali.
Frances McDormand.
See on küll nimi, mis oli kuulsusele määratud.
Mõni nimi toimib.
Nimi peab olema sama loomulik ja sundimatu nagu aevastus.
Tracy Chapman.
Boulder, Colorado.
Jigglypuff, Wigglytuff. Ma isegi ei pinguta.
Ja samas mõned nimed lihtsalt ei toimi.
Mu kolledži uus president saadab mulle pidevalt masskirju, ja...
Vabandust, aga tema nimi lihtsalt ei tööta.
Marc.
SKIDMORE'I KOLLEDŽI PRESIDENT MARC C. CONNER
C.
Conner!
Kui ma pean eesnime ja initsiaali vahel
energiajooki jooma...
siis tuleb see tagasi peakontorisse saata.
Marc C. ütlemine tundub nagu selle hääleline vaste...
Ma tunnen seda oma nabas.
Nagu teeks mäest üles kükist hüppeid.
Marc!
C.
"Sa saad hakkama, sõbrake."
"Kes sina oled?"
"Elan teisel pool tänavat. Nägin, kuidas sa kükist hüppeid teed."
"Sa saad hakkama."
Conner!
Ma tahan olla Marc C. Conneri Justin Timberlake "The Social Networkist".
Viia ta sushi't sööma ja võluda appletini'dega,
ja teel uksest välja ma ütleks: "Marc, üks asi veel."
"Jäta C. ära."
Trent Reznor, Trent Reznor, Trent Reznor.
"Või kuule, Marc, kui C on sulle nii tähtis,
loobu Marcist ja Connerist, jäta ainult C."
See vend võtab enda nimeks C?
Ma saadan talle oma alukad.
Vean kihla, et Seth Meyers ei tee kunagi mikriga sellist asja.
Lorne Michaels laseks mulle kuuli jalga, kui ta seda näeks.
Terve päev mu garderoobis: "Ära räägi Seth Meyersist."
"Palun saa õhtuga ühele poole ilma temast rääkimata."
Kui see vend võtab nimeks C.,
hakkame teda varsti Killer Mike’iga tuuril nägema.
Novembris on ta lihtsalt seal taustal...
teeb parimat C-Walki.
Kas te muretsesite, kui ma taburetilt alla libisesin?
Natuke, kokkupõrge oli tugev.
Ärge muretsege, kogukond on alati minu pärast südant valutanud.
Sellest on hea nali. Ma olin 6. klassis,
klassilõpupidu järve ääres, mida korraldas kõige ägedam tüdruk mu klassis.
Tal oli vanem vend 8. klassis,
kes oli tuntud psühhopaat.
Ta oli lühikest aega noortevanglas,
sest ründas täiskasvanud turvameest.
Massachussettsi järvelapsed nalja ei mõista.
Hästi. Ma jõuan aastalõpu järvepeole ja...
vend seisab paadisillal
ja loobib mu klassikaaslasi ükshaaval järve.
Nagu mingi karnevaliatraktsioon, kõik on ülesrivistatud.
Mõtlen: "Tundub lahe." Lähen võtan rivvi.
Jõuab kätte minu kord. Ta peatub. Vaatab mind ja küsib:
"Chris, kas kindlalt tahad?"
"Esiteks, ei teadnud, et sa räägid."
"Teiseks, mida sa minus tajud...
et see äratab sinus mingi siiani uinunud empaatia?"
"Viska mind järve."
"Ei, Chris, ma ei saa parima tahtmise juures sind sisse visata."
"Ma just nägin, kuidas sa lennutasid ühe 4. klassi
tüdruku 12 meetri kõrgusele."
"Viska mind sisse."
"Mis seal ees toimub?"
"Ma ei tea, ta näeb minus midagi viskamiskõlbmatut."
"Jah, ma näen seda."
"Ma ei oska seda veel nimetada."
"Kindlasti on selleks termin saksa või jaapani keeles."
"Terve lõigu pikkune."
"Olgu, Chris, me teeme nii."
"Ma hoian sind pihast kinni, me loeme kolmeni
ja sa viskad ennast ise...
järve."
"Nagu lavavõitlus?"
"Ma tulin siia, et teatrist eemale saada!"
Pilt läheb mustaks. Tegevprodutsent Mike Birbiglia.
Mike Birbiglia, jumala eest.
See tüüp näeb välja, nagu isa ja poeg oleksid
"Raju reede" kombel samasse kehasse sattunud.
Ta näeb välja, nagu ta müüks Sõnuri spoilereid FBI-le.
Rääkisime enne Marc C. Connerist.
Ma käisin koolis koos...
Skidmore'i president. Käisin seal kolledžis.
Viimane puhkus...
Esiteks, ma ei usu puhkusesse.
Puhkus on laste ja Dua Lipa jaoks.
Mul oli viimane puhkus 2017
ja tõmbasin oma pangakonto luksuslikus mütsipoes miinusesse.
Pood asus Saratoga Springsis, New Yorgis, mis on...
See on hobuste võidusõidulinn. Selline kõheda maiguga rikkus.
Mina ja mu meessõbrad oleme nostalgiafännid.
Läksime tagasi...
Keegi hiljuti rääkis, et nostalgiat
peeti kunagi tõsiseks vaimuhaiguseks.
Sind võidi nostalgitsemise eest karantiini panna.
Kui sa olid nagu...
"Ma igatsen jõule."
"Poisid, tulge eemale."
"Tal ei ole kõik hästi."
"Miks, issi? Kas see on tüüfus?"
"Ei-ei, mitte tüüfus."
"See on nostalgia."
"Kuulake, poisid."
"Kui te kunagi näete oma papat pärast paari viskit
küünlaid süütamas ja minevikku meenutamas
Facebookis pilte kerides...
kuulates samal ajal Animal Collective'it...
või Passion Piti...
tehke mulle teene, pojad, ja tapke mind kui sääske või kana."
"Vigastage oma issit jäädavalt, poisid."
"See on veidi liiast, issi?"
"Teate, mis on liiast?"
"Igatseda 2008. aasta Girl Talki kontserti."
"See oli ju lihtsalt tema kahe boombox'iga."
Olgu, seega...
Mütsipoe nimi, kus ma enda konto miinusesse tõmbasin,
oli Hatsational.
Saratoga Springsis on luksusmütside järele
nii suur nõudlus, et seal on lausa kaks Hatsationali.
Üksteisest umbes 150 meetri kaugusel.
Üks asi, mida peaksite teadma, Hatsationalis aeg ei liigu nii,
nagu me oleme harjunud.
Aeg, mille üle valitseb üks 14-aastane poiss...
ja ta nõuab lugupidamist.
Ta on üleni pidulikus rõivas ja ma ei mõtle siin tavalist ülikonda,
vaid džässiajastu tööstusmagnaadi taset.
Ta on vaikne, aga mitte sellepärast, et ta oleks häbelik,
vaid sest ta ei austa sind piisavalt, et oma häält tõsta.
"Vabandust, mida te ütlesite?"
Seal on ka vanemaid naisi tööl, aga kõik alluvad sellele kaabuga põnnile.
See vanusevärk on väga miyazakilik.
Ja nad kõik on oma kauba mõju all ehk nad kannavad ise neid mütse.
Tervet keha katvad uhked peaehted.
Ainus asi, mis teda tänapäevaga seob,
on tema ülemised ja alumised hambaklambrid.
Me tegime selle vea, et püüdsime tekitada temas mugavust,
sest me oleme 30ndates ja tema on tiinekas,
aga me ei osanud arvesse võtta,
mida piiramatu ligipääs luksusmütsidele ühe varateismelise egoga teeb.
Midagi sellist me Läänes ei näe.
Lähim võrdlus oleks Tiibetist,
kui dalai-laama poisina välja valiti.
Kuidas see ego üles pumpab. Nagu ta oleks alati seal olnud.
Nagu ta oleks 1920ndatel mingi nõiatari katses läbi kukkunud.
Ta silmad olid näinud Preisimaad. Nagu ta oleks...
Nagu ta oleks neetud töötama kahe Hatsationali vahel.
Lähed ühte Hatsationali, ta on seal kaabuga
ja kui sa spurdid teise, on ta...
"Loomulikult."
"Mina siin."
"Kus ma peaks siis olema?"
Tal on peas mingi püstine viltkübar ja ta näeb välja nagu...
Hannibal Lecter, kui ta Costa Ricast leitakse.
Teine asi, mida peate teadma,
et hinnad on väga krõbedad.
Sa käid seal mütse proovimas, mitte mütse ostmas.
Proovime sõpradega mütse pähe.
Püüan väga toetav olla.
"Jumal, Jerry, sa näed sellega imeline välja."
"Buck, see on väga prantslaslik."
Tiinekas hoiab parimaid mütse...
salaküttidele, sõjakurjategijatele ja niisama tõbrastele.
Ja jumal hoidku, kui keegi mütsi valesti proovib,
ta läheb täiesti endast välja.
Nii, pidu läbi. Ütlen: "Laseme siit jalga."
"Tõesti suur tänu teile." Ma olen muidugi eestkõneleja.
"Tõesti suur tänu teile."
"Meil oli väga tore teie mütse proovida."
"Suur tänu, tuleme jälle."
Välja kõndides kuulen teda vanematele prouadele ütlemas:
"Teadsin, et nad on tagasitulijad."
"Vabandust, mida perset sa ütlesid?"
"Et te olete tagasitulijad." "Mis see on?"
"Keegi, kes proovib mütse,
lubab tagasi tulla ja ei tule."
"Ah meie oleme tagasitulijad?"
"Chris, hakkame minema."
"Ma ei lase sellel art deco ülbikul...
sellel dändil...
meie kampa mustata."
"Ma ei lase mingil pubekast printsessil...
ennast ja sõpru "tagasitulijateks" kustuda."
"Termin, mida kuulen esmakordselt."
"Termin, millel puudub kultuuriline tähendus."
"Termin, mis on sündinud nende
džässiajastu müügišarlatanide väärastunud ajudes."
"Ma veel tõestan talle, et..."
"Chris, sa oled palju siidrit joonud."
"Ei ole."
"Ma ei ole palju siidrit joonud."
"Hei, poja."
"Palju see müts seal maksab? Jerry, sulle ju meeldis see?"
"Mitte nii palju, et see osta."
"Palju see maksab?"
"120 dollarit. Mis siis?"
"Pakkige see ära."
"Ei, ei."
"Buck, sulle see?"
"Nojah, nägin selles prantslaslik välja."
"Pakkige see ka sisse."
"Rory, see meeldis?"
"Jah, ma olen sellega nagu Rod Stewart 80ndatel."
"No tegelt mitte, aga olgu. Pange see ka kotti."
"Mis jama ma proovisin? Palju see kokku teeb?"
"See on 560 dollarit."
"Oleme ikka tagasitulijad?"
"Seda ma arvasin, persevest."
"Teie konto limiit on ületatud."
Ma tean, mida te mõtlete. "Chris, sina ja meessõbrad?"
"Nad on mingid Funko Popid? Näita meile neid meessõpru."
"Chris, midagi siin ei klapi." Olgu, olgu...
BANK OF AMERICA TEIE KONTOL POLE PIISAVALT VAHENDEID
JÄÄK PEALE TEHINGUT JA TASUSID -$93,30
Vaadake neid kahetsevaid nägusid.
Vaadake seda traagilist polüamooride pundart.
Kõnnite baari ja näete neid kolme venda laval
oma pille kokku pakkimas. Mõtlete: "Hea, et me seda ei näinud."
"Jumal tänatud, see kahetunnine akustiline "Uptown Funki" kaver jäi nägemata."
Hiljuti pidime tunnistama,
et me pole neid mütse kandnud...
pärast seda.
Ma tunnen, mida te mõtlete.
"Olgu, meessõbrad on sul päris."
"Aga see õel tiinekas, Chris, ole nüüd?"
"See on üks su hüperboolne luulu."
Arvate, et mul pole tõendeid?
Kelleks te mind peate?
Kelleks te mind, kuradi päralt, peate?
Arvate, et see on minu jaoks nali?
Et ma ei võta seda tööd tõsiselt?
Et see on minu jaoks mingi kuradi mäng?
Et ma ei too Chicagosse tõendeid kaasa?
Ma ütlen teile midagi, mida teie keha teab,
isegi kui mõistus veel mitte.
Ta on vanem kui nemad.
Need ei ole kindlasti head inimesed.
Nad on teinud verdtarretavaid tegusid.
Kuid selle iidse deemoni kõrval?
On nad kui Greta Thunberg.
Vaadake seda tugevat haaret.
Püüab teda tagasi hoida.
Ja ta naeratab, sest teab, et pääseb vabaks.
Võtke see pilt maha.
Mis mõttes kaamerad ei töötanud?
Vabandust.
On teil kunagi autole rattalukk pandud? Mulle see nii meeldib.
See pannakse siis, kui sa oled kuskil
pööraselt kaua parkinud.
See on nii piinlik. Nagu lollimüts, aga autole.
Inimesed kaotavad rattalukku nähes täielikult eneseväärikuse.
Raamatukoguhoidjate reaktsioon: "Mida pekki!"
"Talle on lukk pandud."
"Issand! Kas sa tantsid praegu Crip Walki?"
Mis mulle rattaluku juures meeldib,
see on viimane moodsa õiguse element, mis mõjub nagu nõia needus.
"Sa parkisid sinna liiga kauaks."
"Nüüd sa peadki sinna jääma!"
Olete olnud imeline publik. Lõpetame lauluga.
Suur tänu teile.
Paneme dramaatilise valguse. Tänan.
Mõnikord tunnen Et ei mõista asjade olemust
Ükskord kummitusmajas
Kartsin midagi Mis ei olnud üldse loogiline
Ärge saage valesti aru
Ma olin kogu aja täiesti katki Sa astud sisse ükshaaval reas
Ja asjad hüppavad sulle kallale Nagu mootorsaagidega deemonid
Kitsinimesed ja paljad klounid Põgenenud vangid paluvad abi
Vaevu pääsen sellest Anun: "Palun, ei"
Aga see, mis paneb mind Kontrollimatult karjuma
Issand jumal!
Mis võtab mul jalad alt See pole mingi tont ega koll
Ei, see on teine külastaja
Mingi noor kontoritöötaja, ma ei tea miks
Maitsekas Madewelli kostüümis
Ta polnud isegi veidralt riides See polnud mingi goot
See oli su nõbu
Ja mingil põhjusel Peale selle õudse jama nägemist
See 28-aastane täiesti tavaline inimene Kes ei teinud mitte midagi imelikku
See tabas mu hirmude g-punkti Ja ma kukkusin karjudes maha
Ütlesin: "Vabandust, ma ei tea Millest mul selline reaktsioon"
Et mu hirmu leevendada Hakkab ta lehvitama
Mille peale ma röögin veel kõvemini
Olen nüüd nagu Shelley Duvall Lõugamas selle lehvitava naise peale
Nagu linnapea paraadil
Kummitusnäitlejad Vahivad mind segaduses
Imestades, miks neid varjutab See täiesti süütu inimene
Ta sobiks täiesti märkamatult sinna...
Regal
Kino
Seansi-eelsele
Esitlusele
Tema jaoks on eriti nõme Et ta seisab järjekorras otse minu taga
Nii et ta on näinud kogu Seda muud veidrat jama
Millele ma ei ole niimoodi reageerinud
Nagu mingi vana kokni aktsendiga tüüp Madratsi külge kinni seotud
Koeramaskiga väike poiss
Tsiteerimas Jerry Maguiret
"Aita end aidata"
Soovin, et mul oleks sõnu talle öelda Et olen kõigest Iiri katoliiklane
Kes ei lase oma karjeid välja Piisavalt sageli
Ma neelan need alla
Näiteks 2014. aastal Oksendasin nii häälekalt
Mu partner helistas mu emale: "Kas see on normaalne?"
Ema vastas: "Jah, Chris on väga Teatraalne oksendaja"
Asjaolu, et mind hirmutas kõige enam Teine külastaja
See annab kogu kummitusmajale Päris moodsa õudusfilmi pöörde
Kus kõik külastajad vaatavad ringi: "Oota... kas meie olemegi koletised?"
Ma vihkan seda jama
Tänapäeva õudukates on kogu mõte see, et...
Väike karvane kutt
Aga siis nad ütlevad: "Ei, see on hoopis hooajaline allergia"
Minge persse
Ära ütle mulle, et "Hereditary"
räägib emadusest
See räägib, kui hirmsad On kamp alasti täiskasvanuid
Fluorestsentslambi all
Suur tänu, Chicago
Suur tänu teile.