Der sker noget mærkeligt. Det kommer op af kloakken.
- De er anholdt. - I aner ikke, hvad I står overfor.
Han har mistet forstanden.
Der er du!
- Hun er ikke god. - I så fald må hun tage følgerne.
Denne landsby blev udvalgt blandt alle steder i verden -
- fordi noget stort skal ske netop her.
Noget, som vil ændre historien.
Kom så.
Angelo!
Jeg ved, at du er her!
Kan du huske, du da vi mødtes? Det er længe siden.
I rummet med Sandro og Fabio. Du var lænket fast til sengen.
Da gemte du dig ikke! Du ville lege.
Fabio påkaldte dig. Dit navn er Angelo!
Jeg har aldrig troet, at det var dit rigtige navn.
Angelo!
Hvor er du?
Vis dit sande ansigt!
Angelo!
"Vis dit sande ansigt."
Hjælp. Hjælp.
Jeg skal nok få fat i dig.
Hvem er det, som vil lege nu?
Vi er fremme! Hvor er det fint.
Det er varmt!
Der er stille.
Det er mærkeligt.
- Hvad er det her? - Hvem er de?
Jeg er bange!
Rolig! Der kom netop en minibus med turister.
De tog dem alle sammen.
- Hvor længe skal vi blive ved? - Jeg ved det ikke.
Jeg så Merche i går. På afstand.
- Og? - Hun virkede anderledes.
Hun smilede ikke. I al fald ikke som de andre.
- Tror du, at hun spiller skuespil? - For at overleve.
- Tal ikke med hende. - Hun virkede bare anderledes.
Taler du med hende, er det slut. De finder os, og så "smiler" vi.
- Hvor er Vergara? - Han beder.
- Det mener du ikke. - Han siger, det er vigtigt.
Vigtigt? Vi har gemt os her i grotten i 15 dage.
Har han sagt, hvordan man bryder besværgelsen?
Det er den "sorte cirkel", en gammel forhekselse.
Den sorte væske er lavet af ufødtes blod.
Børn, som aldrig blev født. De allermest uskyldige.
Du forstår vel, at de kan høre os?
- Har du duen? - Hvid og levende.
Jeg får brug for det her.
- Ambrosius' blod? - Ja.
- Det er jo i kirken. - I alterskabet.
- Alt er brændt. - Ikke det her, lover jeg dig.
Jeg skal også bruge et kort.
- Et kort over hvad? - Katakomberne.
Der må være et kort i rådhuset.
- Vi kan ikke flygte uden mønten. - Hvem har sagt, vi skal det?
Godaften.
I dag skal vi feste. Jeg må fortælle jer noget -
- som vil fylde jer med glæde og fryd.
Ypperstepræsten har hørt om vores indsats.
Han meddeler, at han vil rejse hertil om nogle dage.
Er I glade?
Slip mig!
Slip mig, sagde jeg!
Lad mig gå!
Forbandet være du, Satan, mørkets herre ...
... for denne skændige brødskorpe, fyldt af smerte og skidt ...
- Jeg vil ikke! - Slip mig!
... som vi grådigt river ud af dine kløer og skænker til dem.
Det bliver for os ...
... som en makaber spøg.
- Jeg vil ikke modtage nadveren. - Lad hende være. Hun kommer tilbage.
Her er hun. Sig det til de andre.
Marcelo! Kom tilbage! Lad være!
Marcelo!
Du har ikke gjort noget galt.
De vil bare have din veninde. Hør nu efter.
Giv os dyrlægen og Vergara, så er problemet ude af verden.
- Hvad fanden griner du af? - Jeg griner ikke. Jeg er lykkelig.
Nu da jeg går i kirke hver dag og får nadveren af pater Ángel -
- behøver jeg ikke mere.
Her.
Slip den ud. Lad den flyve.
Hejs mig op! Op!
Op! Mod syd!
Syd!
Lidt mere. Op! Sådan.
Mod øst!
Godt. Op, op.
Mod nord!
Op!
Ned.
Ja! Godt.
Op! Op!
Stop!
Ned!
Lige der. Hold fast. Hold fast!
Martin! Duen!
Sigt på den. Se, Martin!
Kom så!
Der! Nej!
Mit bryst, mit bryst.
POLITISTATION
Hej, Antonio.
- Hvad nu? Har du fundet dem? - Hvem?
Hvem tror du? Pateren, dyrlægen og borgmesteren.
Nej.
- Hvad så? - Bondegårdene er helt tomme for dyr.
Gederne, fårene. De har taget dem alle sammen.
Vær ikke nervøs for det, Antonio.
De har dem inde på borgen og trækker indvoldene ud af dem.
- Hvor ved du det fra? - Jeg drømte det.
Netop, det var bare en drøm. Tænk ikke mere på det nu.
- Men til sidst dræber de alle. - Du milde.
- Hvad så du ellers? - Det vil jeg ikke sige.
Det var jo derfor, du kom.
Når manden fra Rom kommer og tager klæderne på -
- brydes cirklen, så vi kan komme ud.
Pateren dræber os først, så ingen får det at vide.
Antonio, gå hjem og læg dig.
Måske drømmer du noget andet, som ender bedre. Tror du ikke?
Bilerne er her med materialet. Jeg giver landsbyboerne besked.
Hvor skal vi læsse det af?
Hvad sker der? Hvad gør du ved ham?
Den stakkel. Vi siger ingenting, og så bliver han bange.
Du skal gå til gudstjeneste hver dag og tage imod nadveren.
Ifølge det her er der en udgang mod syd.
Kloakken ender ved bækken i La Velille.
- Vi må tage den underjordiske vej. - Nej, vi skal gå denne vej.
Borgen? Skal vi prøve at få fat i mønten?
- Tvivlede du på det? - Det var ved at slå dig ihjel.
Det var bare hekseri. Den slags kan jeg også.
- Du fik hjertestop. - Men jeg lever.
Hvis de ville dræbe mig, havde de gjort det nu.
Paco?
- Hvor var du? Jeg har tænkt på dig. - Jeg har også tænkt på dig.
Jeg vidste, du ikke var som resten. Du er for smart til at blive snydt.
Det er svært at undgå afsløring.
Når jeg er her, lægger jeg mig og taler ikke med nogen.
Se.
Her er de. Fra den dag, det hele begyndte.
Det her er ikke på kortet.
- Skal vi ikke vente på Paco? - Fokusér på det her.
Han burde være her. Tænk, hvis de har taget ham!
Så ville de være kommet efter os nu. Sluk den der!
- Det er her, til venstre. - Vent!
Værsgo. Tag det med til dem.
Det er lidt af maden, det er lykkedes mig at gemme.
- Den holder ikke så længe. - Tak.
Du er vel sammen med dem? Vergara og Elena?
Ja.
Bliver du her, afslører de dig. Hvorfor kommer du ikke med os?
Er det en spøg? Med jer?
Og se jer to sammen hver dag?
Det var ikke det, jeg mente, Merche.
Jeg prøver at håndtere det her, Paco.
Forlang ikke mere af mig.
Ved du, hvor meget jeg har lidt i al den tid?
Jeg vil hellere konfrontere galningene alene -
- end se dig i øjnene og vide, at du tænker på hende.
- Er det her? Er du sikker? - Ja, det er her.
- Og det var hende? - Dyrlægen?
- Ja, hende med hundene. - Og det var ingen drøm?
Jeg så hende lige så tydeligt, som jeg ser jer nu.
- Hvad gør du her? - Jeg vil ikke modtage nadveren.
Har du det med, jeg bad om?
Godt. Måske holder det.
Kan du se? Der er rester af hans spyt her.
Og i hans spyt kan jeg også smage noget andet.
Det er hendes.
Rør dig ikke.
Nu har du det.
- Efterlad mig. Jeg klarer ikke mere. - Vi er jo fremme nu.
Duk dig! De må ikke se dig!
Hvad har de gjort ved dig?
- Det er ikke den rigtige retning. - Lad mig se.
Hørte du noget?
Jeg har ledt i flere timer!
Har du det godt?
Du må aldrig forlade mig igen. Hører du?
- Aldrig. - Uanset hvad der sker.
Uanset hvad der sker.
Kan vi fortsætte?
Det er pudsigt.
Jeg kan ikke huske, hvornår jeg bad om at blive forflyttet hertil.
Ved du, hvorfor jeg gjorde det? Fordi det virkede som en rolig by.
Før havde jeg arbejdet i Burgos og Barcelona. Der blev jeg skudt.
Se her. Et røveri på Ramblaen.
Min kone blev bange, og så flyttede vi hertil.
Så må hun være glad nu.
Nej, hun tog hjem til sin søster. Måske skal jeg aldrig se hende igen.
Hvis det, du siger, er sandt, forstår jeg ikke, hvad vi laver her.
- Det ville være bedre at være død. - Ikke i dag. Det sker i morgen.
- Hvad? - I morgen er alle døde.
Når manden fra Rom finder det, han søger.
- Hvad er det? - Det er 30.
Napoleon havde tre. Derfor gjorde han det, han gjorde.
Han drog til Moskva for at lede efter en der.
Det lykkedes ikke. Det var for koldt. Og ham med overskægget ...
- Hitler. - Han havde fem.
Han vidste, en jøde havde en. Så han gik efter dem, men fandt den ikke.
Jaså.
Tænk, hvad de kan gøre med alle 30.
Min kære ...
- Vent her. - Nej.
Vent her. I er som børn.
Pater!
Lad mig hjælpe dig.
Elena! Elena!
Elena!
- Hvad laver du? - Jeg syntes, jeg så hende.
- Hvem? - Merche.
Merche? Er du gal? Hvorfor skulle hun være her?
- Sagde du, vi var her? - Jeg ville se, om alt var fint.
Hun er ikke en af dem.
- Hun gav mig maden. - Har vi spist mad, Merche gav dig?
- Hun vil hjælpe os. - Din kone er skør.
Hun prøvede at dræbe mig!
Nej! Lad være! Nej!
Nej, nej!
Elena! Elena.
Elena.
Vergara! Det er Elena! Elena!
Hun er væk.
Der er spor her. Elena!
Bravo!
Santoro, Fabio.
Angelo.
- Hvordan gik rejsen? - Stille og roligt.
Kom med. Alt er forberedt.
Jeg har gjort mit bedste. Jeg håber, du kan lide det.
- Du har udført et fantastisk job. - Der er nogen, du skal møde.
- En autograf? Vær så venlig - Nej, desværre.
- Hvad har jeg gjort? - Rolig, Paco.
- Det er min skyld. - Du må ikke bryde sammen.
- Hvorfor tror du, de tog hende? - Min kone forrådte os.
- Hun har røbet os. - Glem det nu. Glem det!
Isabel! Ingen må mangle noget.
- Skal vi tage kanapéerne ud? - Og vinen.
Giv mig den. Jeg kan servere.
Ikke den vej! Ikke den vej.
Jeg måtte tage over Frankfurt. Meget anstrengende.
Men det er det værd. Vi skaber historie.
- Hvem bliver den nye camerlengo? - I hvert fald ikke dig!
Du er vist ansvarlig for alt det her. For arrangementet.
Jeg hører, du ejer hotellet, hvor jeg bor.
Ja, det er enkelt, men vi gør vores bedste.
Vær ikke ydmyg. Det er ikke en dyd, som tiltaler os.
- Undskyld. - Nej, at undskylde er utilgiveligt.
Kardinal Mateo Lagrange.
Hvis Deres Eminence vil have mig undskyldt ...
- For helvede! - Har du set det, min kære?
- De har det værre end dig. - Slip den!
Vi er spærret inde. Ingen kan klare at flygte.
Ikke engang den skide due.
Hvad er det her?
Der er hun!
Hun lever. Hun har puls.
Elena.
Vi skal nok få dig ud. Alt skal blive godt.
Pater! Hvor skal du hen?
Pater!
- Pater! - Lad ham være.
Der er noget, han skal.
Dræb påskedyrene, velsign jer -
- og blodet skal blive tegnet.
Det ene eller det andet. Man kan ikke få begge dele. Man må vælge.
Du vælger.
Elena!
Som et lam, der føres til slagtning, åbnede han ikke sin mund.
Det var dig! Jeg gjorde ingenting!
Du burde være stolt.
Venner fra alle verdenshjørner er her for at bevidne dette øjeblik.
Men tvivl ikke på, at du er den mest elskede.
Det er derfor, du er her og ikke dernede hos dem.
Det må afsluttes.
Ingen numre, vel?
Kom.
Elena. Elena!
Da jeg mødte dig, vidste jeg, at du var den udvalgte.
Fabio skulle bruge en som dig, en stæk mand -
- som kunne holde ud i alle de år uden at bryde sammen.
Du er sej.
Du har beskyttet mønten med dit liv til trods for al modgangen.
Du har klaret alle prøvelserne.
Derfor gav jeg den til dig.
- Derfor gav jeg den til dig. - Det var ikke dig, men Giacomo.
Min kære Manuel. Har du virkelig ikke forstået det?
At tro er at ville tro.
Kan du huske det?
Du er en helgen ...
... som Judas.
For takket være dig har vi nu de 30 mønter.
Du, Satans lam, som bringer synder til verden.
Besku den nye pave.
- Bravo! - Bravo!
Mine mørkets brødre!
Vi er her for at fejre en ny tidsalder, som vokser frem.
En ny ordens fødsel!
Paco!
Hvor skal du hen, Paco?
Paco! Ingen læge kan kurere Elena.
- Din kone kan stadig tilgive dig. - Selvfølgelig. I kan løse det.
- Kommer hun nærmere, skyder jeg. - Du hører hjemme her hos os.
Slap af.
Rolig, min kære.
Kære brødre! I dag er vi samlet her ...
... fordi denne dag er begyndelsen på afslutningen!
Fandens. Han kommer til at køre galt ligesom mig. Stands! Stands!
Stands!
Kom så, Antonio!
Tekster: Henrik Steen www.sdimedia.com