ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Čuvaru!
Tvoj novi cimer.
Zašto si u zatvoru?
DVA DANA RANIJE
Šališ li se?
Ne bih zvao da nije važno.
Nemoguće. Opet provjeri.
Provjeravao sam cijelu noć!
Originalna kopča.
Originalni spojevi, nema tragova na draguljima.
Ova ogrlica nikada nije rastavljena.
Ako je tako,
onda je priča o raštrkanim draguljima glupost.
Ogrlica nije izašla iz Pellegrinijevog sefa?
-Zašto bi lagali? -Ne znam.
Možda su lagali o svemu drugom.
Uključujući optužbe protiv mog oca.
Vjerovao sam da je lopov 25 godina.
-U krivu sam 25 godina. -Smiri se, Assane.
Imaš ogrlicu.
-Koga briga za drugo? -Za istinu?
Nisam to htio reći, ali…
Rekao si da ćeš prestati nakon ovoga.
Da Raoulu treba otac.
-Misli na njega. -Na njega i mislim.
Trebao bi poznavati djeda.
Izvadi dragulje.
-Assane. -Znam što radim.
Što to radite?
Ništa posebno.
-Kriješ nešto? -Ja?
Ništa.
-Ne vjeruje mi! -Takva su djeca.
Policija! Otvori!
Inspektor Dumont! Otvori!
Nemoj da ih moram razbiti.
Sjedni.
-Koliko imaš godina? -Šesnaest.
-Živiš sam? -Živim s majkom.
-Vratit će se. -Stvarno?
Sačekajmo je.
Spakiraj se. Idemo u socijalnu službu.
Jesi li čuo?
Hajde! Požuri se!
Gdje si više?
Moraš poraditi na tehnici bijega, sinko!
-Bok, mama. -Bok.
Samo sam u prolazu. Idem u zakladu.
Čula sam za ogrlicu.
Našli su kopiju.
Vjerojatno ga to izluđuje.
Čini se da te to baš povrijedilo.
Ne brini se. Policija ima trag.
Tako kažu mediji, ali on je vlasnik većine
pa sam sumnjičava.
Ogrlica je opet nestala nakon 25 godina. Loša sreća.
Stvarno loša sreća.
Svojedobno ga je to stvarno uzrujalo.
Sada bi moglo biti i gore.
Kako si ti?
Polako i sigurno kopnim.
U zlatnom kavezu tvog oca.
On je odabrao orhideje.
-Klonio se krizantema. -Prestani.
-Ne mrzi te. -Ne. Boji me se.
Ja znam gdje su trupla.
Čuvaj se, Juliette.
Obožava te, ti obožavaš njega, ali…
sam to kaže,
ili si s njim ili protiv njega.
Zbogom, mama.
Zbogom, Juliette.
Zbogom, François.
Gđo Pellegrini?
Za vas.
-Hvala. -Nema na čemu.
LUKSEMBURŠKI VRT, 14.00 BEZ POLICIJE
-Zbogom. -Zbogom. Hvala.
Srednje pečen, bez luka.
Da. Hvala.
Da, gospođo? Tako je.
Srednje pečen, bez luka.
Hvala.
Žuri ti se. I meni se žuri.
Koliko tražiš?
Moja je cijena nula.
Ne želim novac.
Želim odgovore.
Ne vidim mu lice. Ne čujem!
-Drži ruku na mikrofonu. -Popravi to!
Popravi to! Želim čuti!
Sve jedinice, lopov iz Louvrea je ondje!
Ne intervenirajte dok ne povuče potez. Jasno?
Rekao sam bez policije.
-Ti si ukrao ogrlicu? -Ja postavljam pitanja.
Zašto ste lagali?
-Lagali? O čemu? -O ogrlici.
Nije rastavljena.
Moj je otac nije ukrao.
To je istina.
Mislim, nije rastavljena.
Otac i ja smislili smo priču o razasutim draguljima
da se govori o njoj prije prodaje.
Tata ju je kupio od zlatara u Južnoj Africi prije pet godina.
-To nema smisla. -Kunem se.
-Poznaješ me. -Prestani.
Sranje, poznaju se. Pogledaj to.
Sigurno se poznaju! Pellegrini se poigrava s nama.
Belkacem, želim čuti! Približi se!
Stani između njih i izlaza.
Ako moj otac sazna, mrtav si.
Vrati mi ogrlicu.
-Neću reći policiji. -Moj je otac bio nedužan.
Voljela bih da ti to mogu reći, ali potpisao je priznanje.
Ne poznaješ svog oca.
Dobro, kreće! Sve jedinice!
Privedite ga!
Stani!
Uhvati ga!
Otišao je na biciklu. Uhvatite ga!
-Ne smije pobjeći! -Pratimo ga.
Uhvatit ćemo ga!
Ide na ulicu Vavin.
Uhvati ga na izlazu.
Što je ovo?
Kako je to izveo?
Ide prema Senatu!
Ne mogu vjerovati! Sranje!
Ide prema opservatoriju.
Izlaz šest, idemo! Hajde, svi!
Stani!
-Na tlo! -Dođi ovamo, kvragu!
-Daj mi sve! -Ruke!
To nije on.
Srednje pečen hamburger bez luka?
-To nije on! -Ne miči se!
Sranje, kvragu!
Skinite maske!
-Pokaži lice. -Blokiraj park.
Nitko neće izaći, dobro?
Nemoguće! Gdje je on?
Sranje!
ZA ASSANA
„Sine, sramim se.
Kriv sam za ono za što sam optužen.
Htio sam ti pružiti bolji život.
Nisam uspio.
Nadam se da ćeš mi oprostiti.
Zapamti,
istina će uvijek biti u biblioèques.
Nemoj pogriješiti comet ja.
Volim te.
Tata.“
De Gaulle s jednim L?
Pazi, Assane. Pravopis je važan.
Da te barem majka vidi!
UNUTARNJI POSLOVI DOMOVINSKA SIGURNOST
UBIO SE U ĆELIJI
-Uvijek griješim u pisanju. -Obojica griješimo.
No moj otac nikada, pogotovo ne dva puta zaredom.
-Da? I? -Gledaj.
-Comet, biblioèques. -Da.
-I? -Istraživao sam.
Jedan je tip bio s tatom u zatvoru. Zove se Étienne Comet.
C-O-M-E-T.
Gdje je radio?
-U biblioteci. -Točno tako.
Čekaj, Assane…
To se zove slučajnost.
-Stvarno? -Poruka skrivena u pravopisnoj pogrešci?
-Pretjeruješ. -Ne shvaćaš.
Godinama imam to pismo.
Mogao sam dokazati da je nedužan zahvaljujući tom Cometu.
A nisam ništa učinio.
Imaš pravo.
Istraži to kada već sumnjaš. Posjeti Cometa.
-Gdje je? -U zatvoru.
-Zatraži posjet. -Bolestan je. Nema posjeta.
-Pa… -Naći ću drugi način.
-Ne! -Da.
-Ne! -Rekao si da istražim. To ću i učiniti.
Moram do Cometa.
Kvragu! Sranje! Assane!
Čekaj!
Posjet. Djibril Traoré.
Ej, rođače.
Sjedni.
Ti i ja smo rođaci?
Ja nemam rođake.
Sada imaš.
Tvoj rođak ima poklon za tebe.
Ti… izlaziš.
A ja ulazim.
Čekaj.
Jesi li ti potpuno glup?
Shvaćam! Ustvari…
Čuvari neće ništa primijetiti
jer ti i ja
izgledamo kao blizanci.
Eto.
Smjena čuvara.
A drugi zatvorenici?
Već si tjedan dana u karanteni.
Večeras te sele u ćeliju.
Nitko te ovdje ne poznaje.
Zar nisi nešto zaboravio?
Sranje, lisičine.
Tako sam glup.
Kako se nisam toga sjetio?
-Znaš li onaj trik za lisičine? -Koji?
Sada znaš.
Čuvaru! Gotovi smo.
Znam zašto si ovdje. Ako samo džoint prodaš, pronaći ću te.
Izbavio sam te. Mogu te i vratiti.
-Vidimo se, rođače. -Hajde.
Čuvaru.
Poljubi tetu u moje ime!
Čuvaru.
Znam da je u početku teško.
Naviknut ćeš se.
Ovdje poštujemo sve vjere.
Ova mi knjiga često daje…
odgovore
i utjehu.
Dobro došao, dečko.
BIBLIJA
Gđo Pellegrini, jedna me stvar muči.
Na temelju videa, osumnjičenik i vi…
čini se da se poznajete.
Ponašate se kao da sam ja osumnjičenik.
-Jesam li optužena za što? -Ne, niste.
Onda nema problema.
Pritvorite me. Poslat ću vam odvjetnike.
Dobit ćete otkaz unutar 15 minuta. Može?
-Ne, čekajte… -Promijenite ton.
I usredotočite se na istragu.
Pitam vas o čemu ste razgovarali sa sumnjivcem. Dobro?
Svakako.
Rekla sam mu…
da je nadležni policajac debil koji mi je dao plastičnu ogrlicu.
Ne zapisujete to?
Nađite našu ogrlicu, naredniče.
Ne želite razočarati nadređene, zar ne?
-Ne, gospođo. -Jako dobro.
Hvala.
Skuhao sam kavu.
Hvala.
Ej.
Poznajete li Cometa?
Étienne Comet.
-Što će ti Étienne? -Ništa. On je zajednički prijatelj.
Tko ti je prijatelj?
Prestajem pušiti. Nije dobro za pluća.
Želiš li?
Ćelija 241.
Želim znati sve o njemu.
Vincente Morville, recite mi o krađi.
Zove se Luis Perenna. Nikad ga prije nisam vidio.
-Ćelija 241, Comet. Leroy. -Da.
-Čuvarice? -Stižem.
-Gdje je Étienne? -U ambulanti.
-Kad se vraća? -S obzirom na stanje, ne vraća se.
Hvala.
Ej, tko si ti?
-Tko si ti? -Djibril. Djibril Traoré.
On mi duguje travu vrijednu 1000 eura. Imaš tri dana.
-Tri? -Je li ti to previše, Djibril?
Ne, dosta je.
-Da. -Dobro je.
-Što se događa? -Ništa.
-Tek je došao, a već je bolestan. -Ja ću to riješiti.
Sjednite.
Što je bilo?
Sve me počelo boljeti.
Pomislih da sam trudan.
Ali nisam.
Vjerojatno niste!
Mislio sam…
noć u ambulanti, na promatranju…
To bi bilo mudro.
Slušajte…
u početku je teško.
Ali naviknut ćete se. Zar ne?
A noć u bolnici?
Morat ćete bolje glumiti.
-Da? -Da.
Imaš vremena?
-Ne, idem šefu. -Samo minutu.
Nešto ću ti pokazati.
Gledaj.
Paul Sernine.
Luis Perenna.
-Što to radiš? -Zar ne vidiš?
Anagrami od Arsène Lupin.
-I? -Ima smisla.
Poveznica između lopova i Arsèna Lupina.
Trebamo to proučiti. Da se obratim Laugieru?
Da, svakako. Sjajna ideja.
Ako želiš ispasti idiot. Dobro je raspoložen.
Ozbiljno, što je ovo? Što slijedi? D'Artagnan, tri praščića?
Natrag na posao. Moramo nešto naći.
Zar je ovo najbolje što možemo?
Mi smo policija, a tip se zamaskira i gotovi smo!
Kakav je to kaos? Igra se s nama!
Nemamo ništa, loši smo!
Istraga je sranje!
-Reci mi. -Što želiš?
-Kako si nabavio travu? -Što te briga?
Znatiželjan sam.
Jesi li glup? Progutao ju je.
-Izašla mu je iz guzice. -Eto.
Onda ćeš onamo staviti novac.
Zar želi umrijeti?
Eto.
Sami ste sebi to učinili?
Da. Glupa nesreća. Brijao sam se i…
poskliznuo se.
Dobro. Zadržat ću vas preko noći.
Napokon!
Sprijateljite se. To je ovdje korisno.
Laku noć.
Étienne?
Étienne.
Ja sam Assane Diop.
Moj je otac bio Babakar Diop.
Bili ste ovdje zajedno.
Étienne?
-Babakar. -Da!
Sjećaš li se?
Da, možda, da.
-Ukrao je ogrlicu, zar ne? -Da. Pa, ne.
Zato sam ja ovdje.
Nepravedno je osuđen.
Ne poznajem tvog oca.
Ne.
-To je nemoguće. -Tako je.
Kako to?
Bio je sam u ćeliji.
Uvijek pod nadzorom.
Vidio sam ga samo jednom jer…
Donio sam mu knjigu
kada sam radio u biblioteci.
To je sve.
To ne može biti sve.
Molim te, prisjeti se.
Étienne.
Vratio je knjigu i zamolio me…
Da?
Da dam tu knjigu osobi
koja je dođe tražiti.
Rekao je da su svi odgovori u njoj.
Još imaš tu knjigu?
Možda, da.
Pretraži moje stvari.
Ne igraš s ostalima?
Došlo je jutros. Od tvog oca.
Čuvari su to našli u ćeliji.
Jesi li čuo za školu Andrésy?
Jedna od najboljih privatnih škola.
Netko želi da je pohađaš dogodine.
Velikodušni donator sve je platio.
Assane.
Dobit ćeš pravo obrazovanje.
Bit ćeš netko i nešto.
Ovo ti je prilika.
Ništa nije sigurno.
Drago mi je što ti se sviđa.
„Sine, sramim se.
Kriv sam za ono za što sam optužen.
Htio sam ti pružiti bolji život. Nisam uspio.“
-Ćelija 241? -Da.
Čiste plahte. Bolje od Ritza!
-Étiennove stvari? -Druga polica.
Sretno.
PUSTOLOVINE ARSÈNA LUPINA
Kako je bilo na satu?
Tebe pitam.
Je li test dobro prošao?
Je li ti tata dao knjigu?
Pisao je po svakoj stranici.
Više voliš knjige od igrica?
Vidi ti to.
„Sam…“
NEDUŽAN
„Nedužan…“
ZAMKA
„Nedužan sam,
smjestila mi je Anne
Pellegrini.“
Bogdan ti želi dobar tek.
Večeras će te ušuškati.
Što je ovo?
To je to. Restoran je zatvoren.
Ovo je čudno pitanje,
ali ja…
Moram znati je li…
Pa…
Je li Babakar stvarno ukrao ogrlicu?
Što?
Ogrlica koja vrijedi milijune ukradena je
i financiranje zaklade je u problemima, a ti me ljutiš nekom starom pričom?
Naravno da je ukrao ogrlicu!
Oprosti mi. Žao mi je, dušo.
Ne, ja sam kriva.
Svi me kritiziraju i napadaju.
Ali kad me i ti…
Tvoj se otac može sam braniti.
Ti si sa mnom.
Ti si sa mnom?
Da.
Ne zabušavaj, hajde!
Eno ga.
Hajde. Obavimo to.
Ej!
Večeras.
Zaljubljeni ste u mene.
Kako je on?
Mogu li do njega?
Hvala.
Kako ide?
Sviđaš joj se.
Našao si knjigu?
Sjajno.
Mogu li te nešto zamoliti?
Bilo što.
Ne zanima me kako,
ali razveseli moju ženu.
Ja više neću moći.
Obećavam.
Dobro.
Hvala na knjizi.
Dobio sam što sam trebao. Moram osvetiti oca.
Bilo mi je drago.
Držite se, Djibril.
Hvala.
Laku noć.
ARSÈNE LUPIN U ZATVORU
Raoul.
Spusti knjigu. Ugasi svjetlo.
Hajde.
Laku noć.
Hajde, idemo.
Ako nađeš trag u Harryju Potteru, nazovi nas.
-Vidimo se sutra. -Bi li me povezao?
-Rado. -Sjajno.
Vidimo se sutra.
PREMINUO
Ne!
Upomoć! Čuvaru!
Gotovo je? Riješeno?
-Nema problema? -Ne. Baš suprotno.
Bilo je prelagano.
Gad nije bio u ćeliji.
Ne znam kako je to izveo.
Našao sam ga kod tuševa.
Objesio se.
„Iluzija je vjerojatno najsuptilnija umjetnost.
Zahtijeva finese.
Ponekad i dosta hrabrosti…“
„Na kraju način nije važan.
Važan je samo ishod.“
-S obzirom na njegovo stanje, ne treba. -Da.
„I, naravno, uzbuđenje jer ste sve obmanuli.“
BIJEG ARSÈNA LUPINA
Dobar dan.
Ispričajte me.
Assane.
Assane!
Znam da ste smjestili mom ocu.
Što ste mu učinili?
Assane…
Što ste mu učinili?
Natjerala sam ga da prizna.
-Ali nedužan sam! -Nije stvar u tome.
-Naravno da jest! -Vjerujte mi.
Bolje kriv i slobodan nego nedužan u zatvoru.
Potpišite. Mislite na svog sina.
Za Assana.
Trebao je dobiti blažu kaznu.
Rekli su mi da će sud imati razumijevanja za vašu situaciju.
Imigrant koji sam odgaja sina u Francuskoj.
Ali sudac je bio jako strog.
Tvoj otac nije to prihvatio. Objesio se.
To ga je priznanje dokrajčilo.
Bila sam naivna.
Postojali su dogovori.
Funkcioniraju samo za ljude poput vas.
Ne za mog oca.
Pomogla sam ti nakon njegove smrti.
Pomogla sam ti.
Iz daljine.
Ali sam ti pomogla.
To ste bili vi?
Velikodušni donator?
To ste vi?
Osjećala sam se odgovornom za tvoju situaciju.
Htjela sam da mi oprostiš.
-Tvoj otac… -Dobri stari Babakar!
Optužili ste ga, doveli do samoubojstva i onda si olakšali savjest!
Nisam ga ja optužila!
Policajac se zakleo da će mu pomoći!
-To je sve! Lagao je. -Koji policajac?
Koji policajac?
-Bilo je to tako davno… -Ne!
Koji policajac?
Njegovo ime.
-Dumont. Zvao se Dumont. -Čuvaru.
Inspektor Dumont.
Dumont je iskoristio očevo povjerenje da mu smjesti.
-Zašto je to učinio? -Ne znam.
Dugo sam to istraživala.
Assane.
Kunem se.
-Kamo ideš? -Izgubio se.
To nije loš kostim!
-Okreni se. -Krivo je skrenuo.
-Sluge idu onamo! -Pristojno se ponašajte.
Reći ću ravnatelju kakvi ste prema novacima.
Rođeni su bogati, ali imaju govno u glavi.
Benjamin Ferel.
-Assane Diop. -Drago mi je.
Mogu li te nešto zamoliti?
Ne zanima me kako,
ali razveseli moju ženu.
INSPEKTOR GABRIEL DUMONT REGIONALNA POLICIJA PARIZA