EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Vakt!
Din nye cellekamerat.
Hva sitter du inne for?
TO DAGER TIDLIGERE
Tuller du?
Jeg hadde ikke ringt ellers.
Umulig. Sjekk igjen.
Jeg sjekket i hele natt!
Original lås.
Original innfatning. Ingen merker på juvelene.
Kjedet har aldri blitt tatt fra hverandre.
Historien om de spredte edelstenene er løgn.
Forlot kjedet aldri Pellegrinis safe?
-Hvorfor lyver de? -Aner ikke.
Kanskje de løy om alt.
Inkludert min fars tyveri.
I 25 år har jeg trodd at han var en tyv.
-Jeg har tatt feil i 25 år. -Ta det rolig.
Du har halskjedet.
-Hvem bryr seg om resten? -Om sannhet?
Nei, jeg sier ikke det, men…
Du sa at du ville slutte etter dette.
At Raoul trengte faren sin.
-Tenk på ham. -Det er alt jeg gjør.
Han burde kjenne bestefaren sin.
Ta dem ut.
-Assane. -Jeg vet hva jeg gjør.
Hva gjør dere?
Ikke noe spesielt.
-Gjemmer du noe? -Jeg?
Ikke i det hele tatt.
-Han tror meg ikke! -Unger…
Politi! Åpne!
Inspektør Dumont! Åpne!
Ikke tving meg til å bryte meg inn!
Sett deg.
-Hvor gammel er du? -Seksten.
-Bor du alene? -Jeg bor med moren min.
-Hun kommer snart. -Virkelig?
Vi venter på henne.
Pakk tingene dine. Du skal til barnevernet.
Hørte du det?
Kom igjen! Skynd deg!
Hva tar så lang tid?
Jobb med fluktteknikken din!
-Hei, mamma. -Hei.
Jeg er bare innom. Jeg skal til stiftelsen.
Jeg hørte om halskjedet.
De fikk en kopi.
Han blir nok sprø.
Du virker knust.
Politiet har ingen spor.
Sier media, men siden han eier dem, tviler jeg.
Halskjedet forsvant igjen etter 25 år. Så synd.
Virkelig synd.
Det gjorde ham virkelig opprørt.
Det kan bli enda verre.
Hvordan går det?
Jeg forsvinner sakte, men sikkert.
I dette forgylte buret faren din ga meg.
Han valgte orkideene.
-Han unngikk krysantemum. -Gi deg.
-Han hater deg ikke. -Han er redd for meg.
Jeg vet hvor likene er.
Pass på deg selv.
Han forguder deg, du forguder ham, men han sier det selv,
du er med ham eller mot ham.
Ha det, mamma.
Ha det, Juliette.
Farvel, François.
Ms. Pellegrini?
Til deg.
-Takk. -Bare hyggelig.
LUXEMBOURGHAGEN KLOKKA 14.00 IKKE POLITI
-Ha det. -Ha det. Takk.
Medium rå uten løk.
Akkurat. Takk.
Ja, frue? Det stemmer.
Medium rå uten løk.
Takk.
Du har det travelt. Jeg også.
Hvor mye vil du ha?
Prisen min er null.
Jeg vil ikke ha penger.
Jeg vil ha svar.
-Ansiktet er skjult. Jeg hører ikke! -Gi meg mikrofonen.
Fiks det, for pokker!
Fiks det! Jeg vil høre!
Alle enheter, Louvre-tyven er der!
Ikke grip inn før han gjør noe. Forstått?
Jeg sa ikke noe politi.
-Stjal du halskjedet? -Jeg stiller spørsmålene.
Hvorfor løy du?
-Om hva? -Halskjedet.
Det ble ikke delt.
Faren min stjal det aldri.
Det stemmer.
Det ble aldri delt.
Min far og jeg fikk idéen om de spredte edelstenene
for å lage mer oppstyr rundt salget.
Pappa kjøpte det fra en gullsmed i Sør-Afrika.
-Dette stemmer ikke. -Jeg sverger.
-Se på meg, du kjenner meg. -Slutt.
Jeg tror de kjenner hverandre. Se på det.
Det gjør de sikkert. Pellegrini lurer oss.
Belkacem, jeg vil høre! Gå nærmere!
Gå mellom dem og utgangen.
Hvis faren min finner det ut, er du død.
Gi meg tilbake halskjedet.
-Jeg lover å ikke si noe. -Faren min var uskyldig.
Jeg vil gjerne si det, men han signerte en tilståelse.
Du kjente ikke faren din.
Ok! Han drar! Samtlige enheter!
Ta ham!
Stopp!
Ta ham!
Han dro på sykkel. Ta ham!
-Han må ikke slippe unna! -Vi har ham.
Vi må ta ham!
Han er på vei til Vavin.
Ta ham ved utgangen.
Hva er dette?
Hvordan klarte han det?
På vei mot senatet!
Jeg kan ikke tro det! Faen!
Han er på vei til observatoriet.
Utgang seks, kom igjen! Alle sammen!
Stopp!
-Ned på bakken! -Kom hit!
-Gi meg alt! -Hendene dine!
Det er ikke ham.
Burger, medium rå uten løk?
-Det er ikke ham! -Ikke rør dere!
Faen, helvete!
Av med masken!
-Vis ansiktet. -Lås parken.
Ingen slipper ut!
Det er umulig! Hvor er han?
Faen!
"Sønnen min, jeg skammer meg. Jeg er skyldig i det jeg er anklaget for.
Jeg ville bare gi deg et bedre liv. Jeg mislyktes.
Jeg håper du kan tilgi meg.
Husk at sannheten alltid ligger på bibiloteket.
Du har komet lenger enn meg.
Jeg er glad i deg.
Pappa."
De Gaulle med én l?
Vær forsiktig, Assane. Rettskriving betyr alt.
Hvis moren din kunne se deg nå!
SIKKERHETSDEPARTEMENTET
TOK SELVMORD PÅ CELLA
-Jeg staver ofte feil. -Jeg også.
Faren min stavet aldri feil.
-Hva så? -Se.
-"Komet", "bibilotek". -Ja.
-Og så? -Jeg undersøkte.
Det var en fyr i fengsel med faren min, kalt Étienne Komet.
K-O-M-E-T.
Hvor jobbet han?
-På biblioteket. -Nettopp.
Vent litt, Assane…
Det kalles en tilfeldighet.
-Seriøst? -Et skjult budskap i stavefeil?
-Det er litt mye. -Du forstår ikke.
Jeg har hatt det i årevis. Han prøver å bevise sin uskyld.
Takket være Komet.
Jeg gjorde ingenting.
Du har rett.
Du må fullføre dette. Gå og møt Komet.
-Hvor er han? -I fengsel.
-Be om besøk. -Han er syk. Ingen besøk.
Jeg finner en måte.
-Nei! -Jo.
-Nei! -Du sa det måtte gjøres.
Jeg må treffe Komet.
Helvete! Faen! Assane!
Vent!
Besøk. Djibril Traoré.
Hei, fetter.
Sett deg.
Er vi søskenbarn?
Jeg har ingen.
Nå har du meg.
Fetteren din har en gave til deg.
Du skal ut.
Jeg tar plassen din.
Vent litt.
Er du dum?
Akkurat!
Vaktene vil ikke merke noe fordi du og jeg ser ut som tvillinger.
Der.
Vaktene byttet nettopp.
Og de andre innsatte?
Du har vært i karantene i en uke.
I kveld blir du flyttet til en celle.
Ingen kjenner deg i fengselet.
Men glemmer du ikke noe?
Faen, håndjernene.
Jeg er så dum.
Hvorfor tenkte jeg ikke på det?
-Har du hørt om håndjerntrikset? -Hva?
Nå har du det.
Vakt! Vi er ferdige.
Jeg vet hvorfor du er her. Selg én joint, så finner jeg deg.
Jeg fikk deg ut. Jeg kan få deg inn igjen.
-Vi ses, fetter. -Vær så god.
Vakt.
Hils tante fra meg.
Vakt.
Jeg vet det er vanskelig i begynnelsen.
Du blir vant til det.
Vi respekterer all personlig tro her.
Én bok har ofte gitt meg…
…svar
og trøst.
Velkommen, gutten min.
BIBELEN
Det er noe som plager meg.
Basert på videoen virket det som om du og den mistenkte…
…kjente hverandre.
Det høres ut som om du behandler meg som en mistenkt.
-Er jeg anklaget for noe? -Nei, absolutt ikke.
Det er ikke noe problem.
Arrester meg. Jeg har advokater.
Du får sparken innen 15 minutter.
-Vent. -Endre tone.
Og fokuser på etterforskningen.
Jeg lurte på hva dere sa til hverandre.
Absolutt.
Jeg sa til ham…
…at betjenten var en idiot som skaffet meg et plastkjede.
Ingen flere notater?
Finn smykket vårt.
Du vil ikke skuffe dine overordnede.
-Nei, frue. -Veldig bra.
Takk.
Jeg har laget kaffe.
Tusen takk.
Hei.
Kjenner dere en som heter Komet?
Étienne Komet.
-Hva vil du? -Ingenting.
Bare en felles venn.
Hvem er vennen din?
Jeg slutter. Det er ikke bra for lungene.
Er dere interessert?
Celle 241.
Jeg vil vite alt om ham.
Vincent Morville, fortell meg om tyveriet.
Han het Luis Perenna. Aldri sett ham før.
-Komet, 241. Leroy. -Ja.
-Vakt? -Jeg kommer.
-Hvor er Étienne? -På sykestuen.
-Når kommer han tilbake? -Han kommer ikke tilbake.
Takk.
Hvem er du?
-Hvem er du? -Djibril Traoré.
Han skylder 1 000 euro for dop.
-Du skylder meg det. Du har tre dager. -Tre?
Er det for lang tid?
Nei, det går bra.
-Ja. -Det går bra.
-Hva skjer her? -Ingenting.
-Han kom nettopp. -Jeg tar meg av det.
Sett deg.
Hva feiler det deg?
Det begynte med smerte overalt.
Jeg trodde jeg var gravid.
Men det var ikke det.
Sannsynligvis ikke.
Jeg tenkte…
…en natt i sykestuen. Til observasjon.
Det er vel lurt?
Hør her… Det er vanskelig i begynnelsen.
Men du blir vant til det.
Og natten min her?
Du må prøve hardere.
-Jaså? -Ja.
Et øyeblikk?
-Nei, jeg skal møte sjefen. -Kom.
Jeg skal vise deg noe.
Se.
Paul Sernine.
Luis Perenna.
-Hva gjør du? -Skjønner du ikke?
De er begge anagrammer.
-Hva så? -Det gir mening.
En kobling mellom tyven og Arsène Lupin.
Vi bør studere dette. Snakker jeg med Laugier?
Ja. God idé.
Hvis du vil se ut som en idiot. Han er i godt humør.
Seriøst, hva er dette?
Hva blir det neste? D'Artagnan?
Tilbake til arbeidet. Vi gjør fremskritt.
Kan vi ikke gjøre noe bedre?
Vi er politiet og ble lurt av en forkledning!
Hva er dette rotet? Han lurer oss!
Vi har ingenting. Vi suger!
Etterforskningen er tull!
-Si det. -Hva vil du?
-Hvordan fikk du dopet? -Hvorfor bryr du deg?
Jeg er bare nysgjerrig.
Er du dum? Han svelget det.
-Så kom det ut av rumpa. -Akkurat.
Der skal du putte pengene dine.
Har han lyst til å dø?
Sånn.
Så du gjorde dette selv?
Ja. Et dumt uhell. Jeg barberte meg…
…så falt jeg.
Greit, du blir her over natten.
Endelig!
Få deg noen venner. Det er nyttig her.
God natt.
Étienne?
Jeg heter Assane Diop.
Faren min het Babakar Diop.
Dere var her sammen.
Étienne?
-Babakar. -Ja!
Husker du ham?
Ja, kanskje.
-Han stjal et halskjede, ikke sant? -Ja. Nei.
Det er derfor jeg er her. Han ble feilaktig dømt.
Jeg kjente ikke faren din.
Nei.
-Det er umulig. -Jo.
Hva mener du?
Han var alene i cellen.
Alltid under overvåkning.
Jeg så ham bare én gang, fordi…
…jeg tok med en bok til ham
da jeg jobbet på biblioteket.
Det er alt.
Det kan ikke være alt.
Prøv, vær så snill.
Étienne.
Da han returnerte den, sa han…
Ja?
…at hvis noen kom på hans vegne en dag,
skulle jeg gi ham den.
Han sa at alle svarene var inni.
Har du fortsatt den boka?
Kanskje, ja.
Se gjennom sakene mine.
Vil du ikke leke?
Dette kom i morges fra faren din.
Vaktene fant det i cellen hans.
Har du hørt om Andrésy-skolen?
En av de beste privatskolene i Frankrike.
Noen vil at du begynner der neste år.
En sjenerøs donor har betalt for alt.
Assane.
Du får en skikkelig utdannelse.
Du blir noe.
Dette er sjansen din. Ingenting er avgjort.
Fint at du liker den.
"Sønnen min, jeg skammer meg.
Jeg er skyldig i det jeg er anklaget for.
Jeg ville bare gi deg et bedre liv. Jeg mislyktes."
-241? -Ja.
Faen, rene laken. Det er Ritz!
-Hvor er Étiennes ting? -Der.
Lykke til.
ARSÈNE LUPIN: GENTLEMANTYVEN
Hvordan var naturfag?
Jeg snakker til deg.
Gikk naturfagprøven bra?
Er det pappas bok?
Han skrev på hver side.
Vil du heller lese enn å spille?
Har du sett.
"Jeg er…"
USKYLDIG
"…uskyldig."
FELLE
GRIS
PELLE
"Jeg er uskyldig,
lurt av Anne Pellegrini."
Bogdan håper du liker maten.
Han sjekker deg i kveld.
Hva i helvete er dette?
Restauranten er stengt.
Det er et rart spørsmål, men jeg…
Jeg må vite om…
Vel…
Var det virkelig Babakar som stjal halskjedet?
Hva?
Et smykke verdt millioner ble stjålet, og stiftelsen har pengeproblemer.
Hva snakker du om? Selvsagt stjal han halskjedet!
Tilgi meg. Beklager.
Nei, det er min feil.
Alle vil skade meg.
Å høre det fra deg…
Faren din klarer seg selv.
Du er på min side.
Er du det?
Ja.
Slutt å slakke, kom igjen!
Der er han.
La oss gjøre dette.
Her!
I kveld.
Du er forelsket i meg.
Hvordan har han det?
Kan jeg se ham?
Takk.
Hvordan går det?
Jeg tror hun liker deg.
Fant du boka?
Kult.
Kan jeg spørre deg om noe?
Hva som helst.
Jeg bryr meg ikke om hvordan, men få kona mi til å smile.
Jeg kan ikke gjøre det lenger.
Jeg lover.
Ok.
Takk for boka.
Jeg fikk det jeg trengte. Jeg må hevne faren min.
Hyggelig å møte deg.
Hold ut.
Takk.
God natt.
ARSÈNE LUPIN ER I FENGSEL
Raoul.
Legg ned boka. Slå av lyset.
Kom igjen.
God natt.
Kom igjen. Dra.
Ring hvis du finner noe i Harry Potter.
-Ses i morgen. -Kan du kjøre meg?
-Med glede. -Kult.
Vi ses i morgen.
OMKOMMET
Nei!
Hjelp! Vakt!
Er du ferdig?
-Ingen problemer? -Nei. Tvert imot.
Det var for lett.
Jævelen var ikke på cella.
Jeg vet ikke hvordan.
Jeg fant ham i dusjen.
Han hengte seg.
"Illusjon er nok den mest diskrete av all kunst.
Det krever litt finesse.
Noen ganger mye mot…"
"Måten spiller ingen rolle.
For bare utfallet betyr noe."
-Det er unødvendig å vekke hele Paris. -Ja.
"Og selvfølgelig spenningen ved å lure alle."
ARSÈNE LUPIN RØMMER
Hallo, sir.
Unnskyld meg.
Assane.
Assane!
Du lurte faren min for 25 år siden.
Hva gjorde du mot ham?
Assane.
Hva gjorde du mot ham?
Fikk ham til å signere tilståelsen.
-Men jeg er uskyldig! -Det spiller ingen rolle.
-Jo! -Stol på meg.
Bedre skyldig og fri enn uskyldig i fengsel.
Så signer. Tenk på sønnen din.
For Assane.
Det skulle gi ham redusert straff.
Dommeren ville synes synd på deg.
En immigrant som oppdrar sønnen sin alene.
Men dommeren var så streng.
Faren din godtok det ikke og hengte seg.
Tilståelsen var hans undergang.
Jeg var naiv.
Det var en ordning.
Det virker bare for folk som deg.
Aldri for folk som ham.
Etter hans død hjalp jeg deg.
Jeg hjalp deg.
På avstand.
Men jeg hjalp.
Var det deg?
Den sjenerøse donoren?
Var det deg?
Jeg følte ansvar for situasjonen.
Jeg ville be om tilgivelse.
-Faren din… -Gode, gamle Babakar!
Du anklaget ham, drev ham til selvmord, og du lindret samvittigheten!
Jeg anklaget ham ikke!
En politibetjent lovte å hjelpe ham!
-Det er alt! Han løy. -Hvilken politibetjent?
Hvilken politibetjent?
-Det var så lenge siden… -Nei!
Hvilken politibetjent?
Navnet hans.
-Han het Dumont. -Vakt.
Inspektør Dumont.
Dumont brukte min fars tillit til å lure ham.
-Hvorfor gjorde han det? -Jeg vet ikke.
Jeg lette lenge.
Assane.
Jeg sverger.
-Hvor skal du? -Han har gått seg bort.
Det er ikke et dårlig antrekk!
-Snu deg. -Han tok feil utgang.
-Serviceutgang er den veien. -Vær høflig.
Jeg sier fra til direktøren.
Unnskyld dem. De har dritt i hodet.
Benjamin Ferel.
-Assane Diop. -Hyggelig å møte deg.
Kan jeg be deg om noe?
Jeg bryr meg ikke om hvordan, men få kona mi til å smile.
INSPEKTØR DUMONT, PARIS REGIONALE POLITI
Tekst: Trine Friis