EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Dörr!
Din nya rumskamrat.
Vad sitter du inne för?
TVÅ DAGAR TIDIGARE
-Skämtar du? -Jag sa ju att det var viktigt.
-Det är omöjligt. Kolla igen. -Jag har kollat hela natten.
Originalspänne. Originalinfattning. Inga märken på stenarna.
Det här halsbandet har aldrig tagits isär.
I så fall är historien om de utspridda stenarna skitsnack.
Lämnade halsbandet aldrig Pellegrinis ägo?
-Varför ljög de? -Ingen aning.
De kanske ljög om allt annat också. Även om anklagelsen mot min far.
I 25 år har jag trott att han var en tjuv.
-Jag har haft fel i 25 år. -Lugn nu, Assane.
Du har halsbandet.
-Resten spelar väl ingen roll? -Sanningen?
Jag menar inte så, men...
Du skulle ju sluta efter halsbandet. Du sa att Raoul behöver sin pappa.
-Tänk på honom. -Det är det jag gör.
Han borde ha fått träffa sin farfar.
Ta ur stenarna.
-Assane. -Jo, jag vet vad jag gör.
Vad gör du?
Inget speciellt.
-Döljer du något? -Jag?
Ingenting.
-Han tror mig inte! -Ungar...
Polisen! Öppna!
Kommissarie Dumont. Öppna!
Jag vill inte slå in dörren.
Sätt dig.
-Hur gammal är du? -Sexton.
-Bor du ensam? -Jag bor med min mamma.
-Hon kommer snart. -Jaså?
Då väntar vi på henne.
Packa, så tar jag dig till socialen.
Hörde du mig?
Kom igen! Skynda dig!
Varför tar du sån tid?
Du får jobba på din flyktteknik, killen.
-Hej, mamma. -Hej.
-Jag är på väg till stiftelsen. -Jag hörde om din fars halsband.
De fick en kopia.
Han måste vara helt galen.
Ja, du verkar ju helt förkrossad.
Bara lugn, polisen har en ledtråd.
Media säger ju det, men han äger dem, så jag tvivlar på det.
Halsbandet försvann igen efter 25 år. Vilken otur.
-Verkligen otur. -Han var så upprörd den gången.
Det kanske är än värre nu.
-Hur är det med dig? -Jag tynar sakta men säkert bort.
-I den förgyllda buren din pappa gav mig. -Det var han som valde orkidéerna.
-Det är åtminstone inte krysantemum. -Sluta.
-Han hatar dig inte. -Han är rädd för mig.
Jag vet var liken ligger. Akta dig, Juliette.
Ni älskar varandra, men som han säger själv:
Man är med eller mot honom.
-Hejdå, mamma. -Hejdå, Juliette.
Hejdå, François.
Mademoiselle? Någon lämnade det här åt er.
-Tack. -Ingen orsak.
LUXEMBOURGTRÄDGÅRDEN KLOCKAN 14, INGEN POLIS
-Hejdå. -Hejdå. Tack.
Medelstekt utan lök. Ja, tack.
Ja, madame. Medelstekt utan lök. Tack.
Du verkar också ha bråttom.
-Säg ditt pris. -Jag har inget. Jag vill inte ha pengar.
Jag vill ha svar.
-Jag ser inte ansiktet och hör inte. -Hand på micken.
Fixa det, för fan! Fixa det, jag vill höra!
Alla enheter, tjuven från Louvren är där.
Ingrip inte förrän han rör på sig. Uppfattat?
Jag sa ingen polis.
-Var det du som stal halsbandet? -Jag ställer frågorna.
Varför ljög ni?
-Ljög om vad? -Halsbandet.
Det har inte tagits isär, så min pappa stal det inte.
Det är sant.
Att det inte togs isär, menar jag.
Pappa och jag fick idén om de utspridda stenarna
för att öka intresset innan auktionen.
Pappa köpte tillbaka det från en juvelerare i Sydafrika.
-Det stämmer inte. -Jag svär.
-Se på mig, du känner ju mig. -Sluta.
Fan, de känner varandra. Titta.
Jag är säker på det. Pellegrini leker med oss.
Belkacem, jag vill höra! Gå närmare!
Gå mellan dem och utgången.
Om pappa får reda på det är du död. Ge mig halsbandet tillbaka.
-Jag anmäler dig inte. -Säg att pappa var oskyldig.
Det skulle jag gärna säga, men han var skyldig och erkände.
Du kände nog inte din far.
Okej, han är på väg. Alla enheter.
Grip honom.
Stanna!
Ta honom!
Han stack på cykel. Ta fast honom.
-Han får inte komma undan. -Vi har honom.
Vi måste ta honom nu.
Han cyklar mot Rue Vavin. Ta honom vid utgången.
Vad är det här?
Hur gjorde han det där? Han är på väg mot senaten.
Vad fasen?
Han är på väg mot observatoriet.
Utgång sex, kom igen allihopa.
Stanna!
-Ner på marken! -Stanna, för fan!
-Ge mig allt du har. -Händerna.
Det är inte han.
Hamburgare, medelstekt utan lök?
-Det är inte han! -Rör dig inte.
-Vad i helvete! -Ta av er maskerna.
-Visa ansiktet. -Lås parken.
Ingen kommer härifrån.
Det är omöjligt. Var är han?
Fan också!
TILL ASSANE
Min son, jag skäms. Jag är skyldig till det jag anklagas för.
Jag ville ge dig ett bättre liv. Jag misslyckades.
Jag hoppas att du kan förlåta mig.
Kom ihåg: Sanningen hittar du alltid på bibbliotek.
Det har jag komet på.
Jag älskar dig.
Pappa.
Det är två L i De Gaulle.
Var noggrann, Assane. Stavning är livsviktigt.
Om din mamma såg dig nu...
INTERIEUR.GOUV.FR INRIKESMINISTERIET
SJÄLVMORD I CELLEN
-Jag stavar fel hela tiden. -Jag också.
Men pappa gjorde aldrig det, speciellt inte två.
-Och? -Kolla.
-"Komet" och "Bibbliotek". -Ja. Och?
Jag har sökt lite.
Samtidigt som pappa satt en viss Étienne Comet inne.
C-O-M-E-T.
Var jobbade han?
-På biblioteket? -Exakt.
Vänta nu, Assane.
Det kallas...ett sammanträffande.
-Allvarligt? -Ett meddelande genom stavfel?
-Det är lite långsökt. -Du förstår inte.
Jag har haft det här i 25 år medan jag försökt bevisa hans oskuld.
Tack vare Comet. Jag har inte gjort nånting.
Du har rätt.
Du måste fullfölja det här. Gå och träffa Comet.
-Var är han? -I fängelset.
-Besök honom. -Han är sjuk och lämnar inte cellen.
-Så... -Jag hittar ett annat sätt.
-Nej! -Jo.
-Nej! -Du sa att jag skulle fullfölja det.
Jag måste träffa Comet.
Jävlar, Assane!
Vänta!
Besök, Djibril Traoré.
Hej, kusin.
Slå dig ned.
Är vi kusiner du och jag?
Jag har inga kusiner.
Nu har du en.
Din kusin har en present till dig.
Du...kommer ut.
Jag tar din plats.
Vänta nu.
Är du helt dum i huvudet?
Just det, förresten. Vakterna märker säkert ingenting.
Du och jag är ju lika som tvillingar.
Där.
Det var precis vaktbyte.
De andra internerna, då?
Du har suttit i karantän i en vecka med de nya. Ikväll flyttas du till en cell.
Ingen i fängelset känner dig.
Men glömmer du inte en sak?
-Skit också, handbojorna. -Skit också, handbojorna.
Vad dum jag är.
Att jag inte tänkte på det.
-Kan du handbojetricket? -Vilket trick?
Det här.
Vakt! Vi är klara.
Jag vet varför du är här. Langar du en enda joint hittar jag dig.
Jag fick ut dig och kan få in dig igen.
-Hejdå, kusin. -Varsågod.
Vakt.
-Ge moster en puss från mig. -Vakt.
Jag vet att det är svårt här i början.
Du vänjer dig.
Vi respekterar allas tro här.
För mig var det en bok som ofta gav mig...
...svar...
...och tröst.
Välkommen, grabben.
DEN HELIGA BIBELN
Madame Pellegrini, det är bara en sak som stör mig.
När man ser videon på er och den misstänkta...
...verkar ni känna varandra.
Nu låter det som om ni anser att jag är misstänkt.
-Är jag anklagad för nåt? -Nej, självklart inte.
Det är inga problem i så fall.
Häkta mig, så skickar jag mina advokater. Ni får sparken på en kvart. Blir det bra?
-Vänta nu... -Ändra er ton.
Koncentrera er på utredningen.
Jag frågar bara vad ni sa till varandra. Är det okej?
Absolut.
Jag sa...
...att polisen som leder utredningen är en idiot
som gav mig ett plasthalsband.
Antecknar ni inte?
Hitta halsbandet, kommissarien.
Ni vill väl inte göra era överordnade besvikna?
-Nej, madame. -Bra.
Tack.
-Jag har kokat kaffe om du vill ha. -Tack ska du ha.
Hej.
Känner ni en som heter Comet?
Étienne Comet.
-Vad vill du Étienne? -Inget. Vi har en gemensam vän.
Vilken vän?
Jag ska sluta. Det är inte bra för andningen.
Är ni intresserade?
Cell 241.
Jag vill veta allt om honom.
Vincent Morville, berätta om stölden.
Han hette Luis Perenna. Jag hade aldrig sett honom förut.
-241, Comet. Leroy. -Ja.
-Vakt? -Jag kommer.
-Var är Étienne? -På sjukstugan.
-När kommer han tillbaka? -Det gör han nog inte.
Okej, tack.
Hör du, vem är du?
-Vem är du? -Djibril. Djibril Traoré.
Han är skyldig mig 1 000 euro för knark. Du får tre dagar.
-Tre dagar? -Är det för lång tid, Djibril?
-Nej, det går bra. -Ja, det går bra.
-Vad händer här? -Inget.
-Han kom precis och är redan sjuk. -Okej, jag fixar det.
Slå dig ned.
Dåså? Vad är fel?
Det började med en diffus smärta. Jag trodde jag var gravid.
Men det var jag inte.
-Antagligen inte. -Jag tänkte...
En natt i sjukstugan för observation.
Det är nog bäst, va?
Hör här...
Jag vet att det är svårt i början. Men ni är en stor kille. Ni vänjer er.
-Får jag en natt här? -Ni får anstränga er lite mer.
-Jaså? -Ja.
Har du tid?
-Nej, jag ska till chefen. -Snälla. Jag måste visa dig nåt.
Kolla.
Paul Sernine.
Luis Perenna.
-Vad gör du? -Ser du inte?
Det är två anagram.
-Och? -Det är logiskt.
Tjuven har en länk till Arsène Lupin.
Vi borde utreda det. Ska jag berätta för Laugier?
Ja, vilken bra idé.
Om du vill framstå som en idiot. Han är på gott humör.
Vad är det här, Youssef? Ska du utreda D'Artagnan också?
Fortsätt jobba så vi kommer nånvart.
Kan vi inte göra bättre ifrån oss?
Vi är ju polisen. Allt han gör är att klä ut sig.
Vad är det här? Han leker med oss.
Vi har ingenting! Den här utredningen är rena skiten.
-Berätta. -Vad vill du?
-Hur fick ni in knarket? -Vad fan bryr du dig för?
-Jag är nyfiken. -Är du dum? Han svalde det.
-Sen ut ur röven. -Ser man på.
Där kan du stoppa upp dina pengar också.
Vill han dö eller?
Så där.
Jag antar att ni gjorde det själv.
Ja, en dum olycka. Jag rakade mig, och...
Rakbladet slant.
Okej. Ni får stanna över natten.
Äntligen.
Skaffa er några vänner. Det är bra att ha här.
God natt.
Étienne?
Étienne.
Jag heter Assane Diop.
Min far hette Babakar Diop.
Ni satt inne tillsammans.
Étienne?
-Babakar. -Ja. Minns ni honom?
Ja, kanske det.
-Han stal väl ett halsband? -Ja, eller, nej.
Det är därför jag är här. Han blev oskyldigt dömd.
Jag kände inte din far.
Nej.
-Det är omöjligt. -Jo.
Vad menar du?
Han var ensam i cellen.
Han övervakades alltid.
Jag mötte honom en gång, när jag kom med en bok till honom.
När jag jobbade på biblioteket.
Det var allt.
Det måste vara nåt mer.
Försök, snälla.
Étienne.
-När han gav tillbaka den sa han... -Ja?
...att om någon kom och frågade om honom...
...skulle jag ge den till honom.
Han sa att svaren fanns i den.
Har du fortfarande boken?
Ja, kanske.
Se bland mina grejer.
Spelar du inte?
Det här kom i morse från din pappa.
Vakterna hittade det i hans cell.
Har du hört talas om Andrésyskolan?
Det är en av Frankrikes bästa privatskolor.
Någon vill att du ska gå där nästa år.
En generös donator har betalat allt.
Assane. Där får du en riktig utbildning.
Du kan bli någon.
Ta den här chansen. Inget är skrivet i sten.
Kul att du gillar den.
Min son, jag skäms.
Jag är skyldig till det jag anklagas för.
Jag ville ge dig ett bättre liv. Jag misslyckades.
-241? -Ja.
Fan, rena lakan. Flottare än Ritz.
-Var är Étiennes saker? -Andra hyllan.
Lycka till.
ARSÈNE LUPINS ÄVENTYR
Hur gick naturkunskapen?
Jag pratar med dig.
Gick det bra på provet?
Är det boken från pappa?
Han har kladdat överallt.
Läser du hellre än spelar tv-spel nu?
Där ser man.
"Är..."
OSKYLDIG
"...oskyldig."
FÄLLA
"Jag är oskyldig. Gick i Anne Pellegrinis fälla."
Bogdan hoppas att det ska smaka. Han kommer och stoppar om dig ikväll.
Vad fan är det här? Nu räcker det. Restaurangen är stängd.
Det är en konstig fråga, men jag...
Jag måste få veta om...
Alltså...
Var det verkligen Babakar som stal halsbandet?
Va?
Ett halsband för miljoner har stulits och stiftelsens finansiering är hotad.
Då kommer du med den här skiten. Det är klart att han stal det!
-Förlåt mig, min älskling. -Nej, det var mitt fel.
Alla försöker komma åt mig.
Från dig...
Din pappa kan försvara sig själv.
Du är med mig.
Du är väl med mig?
Ja.
Sluta slöa, kom igen!
Där är han.
Kom igen, nu gör vi det.
Här!
Ikväll.
Ni måste vara kär i mig.
Hur mår han?
Får jag träffa honom?
Tack.
Hur går det, mannen?
Hon gillar dig.
Hittade du boken?
Bra.
-Får jag be dig om en sak? -Vad som helst.
Jag struntar i hur du gör det, men få min fru att le.
Jag kan inte göra det längre.
Jag lovar.
Okej.
Tack för boken.
Jag fick vad jag behövde för att hämnas min pappa.
Det var trevligt att träffas.
Håll ut, Djibril.
Tack.
God natt.
ARSÈNE LUPIN SITTER I FÄNGELSE
Raoul. Nu får du lägga ned boken och släcka.
Kom igen.
God natt.
Kom igen.
Ring om du hittar en ledtråd i Harry Potter.
-Vi ses imorgon. -Kan jag åka med dig?
-Absolut. -Bra.
Vi ses imorgon.
AVLIDEN
Nej!
Hjälp! Vakter!
Är det klart?
-Inga problem? -Nej. Tvärtom.
Det var för lätt.
Den jäveln var inte i sin cell.
Jag vet inte hur han gjorde.
Jag hittade honom i duschen.
Han hade hängt sig.
"Illusion är den mest subtila konstformen.
Den kräver lite finess.
Ibland kräver den en stor dos mod."
"Tillvägagångssättet spelar ingen roll. Det enda som räknas är resultatet."
Vi behöver ju vi inte väcka hela Paris.
"Och så förstås, nöjet att lura alla de andra."
ARSÈNE LUPIN RYMMER
Goddag.
Ursäkta mig.
Assane.
Assane!
Ni satte dit min pappa för 25 år sedan.
Vad gjorde ni?
Assane...
Vad gjorde ni?
Jag fick honom att skriva på.
-Jag är oskyldig. -Det är inte det som räknas.
-Det är det visst. -Lita på mig.
Hellre skyldig och fri än oskyldig och inspärrad.
Skriv under här. Tänk på er son.
För Assane.
Han skulle få ett kortare straff.
Man sa att domaren skulle ha er familjesituation i åtanke.
En immigrant ensam med sin son i Frankrike.
Men domaren var så sträng.
Din pappa kunde inte ta det, så han hängde sig.
Bekännelsen dömde honom istället.
Jag var naiv.
-Vi hade ett arrangemang. -Arrangemang funkar bara för folk som er.
Inte för folk som han.
När han dog hjälpte jag dig, Assane.
På avstånd.
Men jag hjälpte dig.
Var det ni?
Den generösa donatorn. Var det ni?
Jag kände mig ansvarig för din situation.
Jag ville bli förlåten av dig och din far.
-Jag tänkte på din far. -Gamle gode Babakar.
Anklaga honom, driv honom till självmord och lätta sen ert samvete.
Jag anklagade honom aldrig.
En polis lovade att hjälpa honom.
-Det var han som ljög. -Vilken polis?
Vilken polis?
-Det var så länge sen. -Nej! Vilken polis?
Namnet.
Dumont. Han hette Dumont.
Kommissarie Dumont.
Pappa litade på dig, och han använde det som fälla.
-Varför gjorde han det? -Jag vet inte.
Jag sökte länge, men jag vet inte.
Assane.
Jag svär.
-Vart är du på väg? -Han är vilse.
Det var ingen dålig utklädnad.
-Vänd dig om. -Jag vet, han har gått fel.
-Tjänsteingången är där borta. -Uppför er.
Ska jag berätta för rektorn hur ni behandlar nya elever?
De är födda med silversked i mun och skit i skallen.
Benjamin Ferel.
-Assane Diop. -Angenämt.
Får jag be dig om en sak?
Jag bryr mig inte om hur du gör det, men få min fru att le.
POLISKOMMISSARIE GABRIEL DUMONT PARIS REGIONALPOLIS
Undertexter: Sara Palmer