‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בוקר טוב. השעה שבע בבוקר, צריך לקום.‬
‫תודה, סירסה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫אתה מזניח את עצמך, דומון.‬
‫היום בפריז שבע מעלות ושמיים מעוננים.‬
‫תלבשו היום גופיות, ילדים.‬
‫קדימה, מהר.‬
‫תודה, סירסה.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫סירסה, תשמיעי את "איי קן סי קלירלי נאו".‬
‫סליחה, לא הבנתי את הבקשה.‬
‫"איי קן סי קלירלי נאו".‬ ‫-בסדר.‬
‫אשמיע את השיר.‬ ‫-אמרתי לך שהיא מעדיפה אותך.‬
‫אל תקנאי.‬
‫אני לא מקנאת.‬
‫מהר, תזדרזו. לכי מסביב, מותק.‬
‫קדימה, צריך להתחיל.‬
‫אל תדאג, דומון.‬
‫זאת בדיוק התוכנית.‬
‫עוד משהו?‬
‫ועד שכונה שמתנגד לפתיחת מסעדת גג‬
‫ברחוב ויי-דו-טמפל.‬
‫הבוהמיינים שם פוחדים‬ ‫שערך הדירות שלהם ירד.‬
‫מדובר בציבור הבוחרים שלי.‬
‫ננער אותם אם הם יעלו לי על העצבים…‬
‫כן?‬
‫אני?‬
‫סליחה.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫מה הבעיה?‬ ‫-אני ממחלקת התקשוב.‬
‫אז מה?‬ ‫-יש לך משרד בעירייה?‬
‫אולי. הייתי בו אולי פעמיים. למה?‬
‫יש במשרד שלך מחשב שהייתי צריך לעדכן.‬
‫ומצאתי כמה דברים.‬ ‫-מה?‬
‫דברים קצת לוהטים.‬
‫פורנו.‬
‫מה זה הקשקוש הזה?‬
‫נדמה לך שאני פה כדי לראות פורנו?‬ ‫-לא, חשבתי שיותר נוח בבית.‬
‫אתה מטומטם או מה?‬
‫אני לא צופה בפורנו.‬
‫אני האחרון שישפוט אותך.‬
‫תקשיב, אתה מעצבן אותי.‬
‫יש לי עבודה. תמחק הכול, ונשכח מזה.‬
‫בסדר?‬ ‫-אני לא אמחק כלום.‬
‫אני לא אגע במחשב של הקומיסר, אין מצב.‬
‫אם אתה רוצה למחוק, תמחק בעצמך.‬
‫או שלא. בכל מקרה, אני צריך לדווח על זה.‬
‫הפגישה כבר נגמרה, אדוני?‬ ‫-לא.‬
‫יש בעיה במחשב.‬ ‫-כן.‬
‫מיקאל לא פה?‬
‫מיקאל?‬ ‫-כן.‬
‫גבוה, שיער חום. קצת אדיש. זאת העבודה שלו.‬
‫טוב, לא, מיקאל לא פה. הוא בחופש.‬
‫שמי מקסים. אני מחליף אותו.‬
‫תראה לי תעודה מזהה.‬
‫תראה לי אתה תעודה מזהה!‬ ‫-סליחה?‬
‫אתה מדבר בגסות, אז גם אני.‬
‫חוץ מזה, לא אכפת לי!‬
‫אני לא עובד בלמחוק את הפורנו שלך.‬
‫בשיא הרצינות. ועוד "תראה תעודה".‬
‫זה גובל בגזענות…‬ ‫-טוב, טוב.‬
‫בוא לא נתעצבן. איפה המשרד הזה?‬
‫שם.‬
‫בסדר, בוא נלך.‬ ‫-קדימה.‬
‫יום טוב, גברתי.‬
‫לא הבנתי, זה בכלל לא המשרד. איפה אנחנו?‬
‫כמעט הגענו.‬
‫שמעת פעם על נקודות אנרגיה?‬ ‫-מה?‬
‫אז עכשיו שמעת.‬
‫- רחוב פרה -‬
‫קשה לך להתעורר?‬
‫איפה אני?‬ ‫-השאלה היא לא "איפה".‬
‫אלה "למה".‬
‫מי אתה?‬ ‫-עוד שאלה לא נכונה.‬
‫אני מבקש שתתרכז, דומון.‬
‫אנחנו חוזרים לעבר.‬
‫אתה זוכר אותו?‬
‫הבנתי.‬
‫הזיכרון מתדרדר עם הגיל. זה נורמלי.‬
‫אל תדאג.‬
‫אני אעזור לך להיזכר.‬
‫שב בנוח.‬
‫יש לנו הרבה זמן.‬
‫דומון.‬
‫איך מתקדמת החקירה?‬
‫מר דיופ ממשיך להכחיש.‬
‫אין פלא. הוא קוף זקן וחכם.‬
‫בחרתי מילים גרועות…‬
‫התכוונתי לומר שזה צפוי.‬
‫כל האשמים מכחישים.‬
‫גם החפים מפשע.‬ ‫בלי המחרוזת, נצטרך לשחרר אותו.‬
‫אתה צוחק?‬ ‫הכספת שלי מלאה בטביעות האצבעות שלו.‬
‫הוא צריך להודות. תעשה את העבודה שלך.‬
‫זה בדיוק מה שאני עושה, אדוני.‬
‫לפני הגניבה,‬ ‫הגדלת את פוליסת הביטוח על המחרוזת.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫דיברתי עם חבר שהוא אספן.‬
‫הוא אמר לי שהשווי שלה גדול מההערכה.‬
‫אני יכול לתת לך את פרטיו. הוא יאשר.‬ ‫-כן, תודה.‬
‫ועוד משהו.‬
‫למר דיופ אין עבר פלילי. הוא רגוע וטוב לב.‬
‫ידעת שהוא מגדל ילד לבד, מאז שאשתו מתה?‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫הוא לא מתאים לפרופיל.‬
‫יש פרופיל?‬
‫לא, אתה צודק.‬
‫גרועי הפושעים עשויים להיראות תמימים.‬
‫במה בדיוק אתה משחק, דומון?‬
‫לא, אני לא משחק.‬
‫אני מנסה להגיע לאמת. זה שונה.‬
‫נתראה בקרוב?‬
‫ברגע שאדע יותר.‬
‫ומה עם זה?‬
‫התצהיר של בבקאר דיופ. דומון.‬
‫דו"ח החקירה? דומון!‬
‫דו"ח הנתיחה? דומון.‬
‫השם שלך מופיע בכל מקום.‬
‫אז מה?‬
‫זה רגיל. הייתי אחראי על החקירה.‬
‫אתה קורה לזה "חקירה"?‬
‫למה הפללת אותו?‬
‫על מה אתה מדבר? לא הפללתי אף אחד.‬
‫לא חיפשת את המחרוזת יותר מדי.‬
‫מעולם לא מצאת אותה.‬
‫היה לך בסך הכול חשד מעורפל.‬
‫נגד מישהו שהבטחת לו הקלה בעונש‬ ‫תמורת וידוי כוזב.‬
‫החקירה שלך מלאה בשקרים.‬
‫עשית עבודה מחורבנת.‬
‫אתה לא יודע כלום, בעצם.‬
‫אם אני לא יודע כלום, אז תסביר לי.‬
‫קדימה.‬
‫למה התעקשת על ההודאה?‬
‫הוא לא הסכים לוותר.‬
‫כי הוא היה חף מפשע!‬
‫אוי, תעשה לי טובה.‬
‫אני שוטר כבר יותר משלושים שנה.‬ ‫ראיתי חפים מפשע.‬
‫בבקאר שלך היה אשם. היו ראיות, היה מניע.‬
‫כן, בטח.‬
‫הוא התאבד מרוב אשמה?‬
‫הנה, תראה, אתה מתחיל להבין.‬
‫למה אנחנו מדברים על זה?‬
‫למה עכשיו?‬
‫זה קשור איכשהו לשוד בלובר?‬
‫אותה מחרוזת, 25 שנה אחר כך.‬
‫יש סוג של קשר, לא?‬
‫- דו"ח חקירה: מחרוזת פלגריני 1995‬ ‫גבריאל דומון -‬
‫כן. מספר הפניה?‬
‫95-סי-אף, ג'יי-אר-טי-43.‬
‫נדמה לי שחסרים עמודים מהדו"ח.‬
‫בטוח?‬
‫טוב, תודה.‬
‫מה קרה?‬ ‫-דומון נחטף.‬
‫מה?‬ ‫-תקשיבו לי, כולם.‬
‫נמסר לנו שהקומיסר דומון נעדר.‬
‫הוא היה במשרדי עיריית הרובע השלישי.‬
‫לפני שעתיים הוא יצא עם מישהו מפגישה,‬
‫ולא שמענו ממנו מאז.‬ ‫-יש לנו תיאור?‬
‫עוד לא. את וגדירה, תתשאלו את כולם בעירייה.‬
‫היי, אני רוצה שכולם יעזרו, בסדר? קדימה.‬
‫קום, דומון.‬
‫החיים שלך הם בהחלט הצלחה.‬
‫ילדים מקסימים, אישה אוהבת. אתה מפנק אותם.‬
‫אבל יש לי שאלה.‬
‫כמה קומיסר מרוויח?‬ ‫6,000, 7,000 אירו בחודש בסוף הקריירה?‬
‫אפילו עם שעות נוספות, המספרים לא מסתדרים.‬
‫קודם בבקאר דיופ,‬ ‫ועכשיו המשכורת שלי היא הבעיה?‬
‫לודוביק ריינו, מוכר למחלק הסמים.‬
‫הוא בקטע של קוקאין.‬
‫עסקי השעשועים, עסקי האופנה,‬ ‫מסיבות גדולות וקטנות.‬
‫דמיר סיליק.‬
‫ישב עשר שנים בכלא בגין שוד מזוין וסרסרות.‬
‫הוא סחר בנשים מהמזרח, כולל קטינות.‬
‫הוא כבר פחות זוהר.‬
‫הכסף לא מועבר לחשבון החיסכון שלך, כמובן.‬
‫נאלצתי לחפור קצת.‬
‫סודיות בנקאית היא לא מה שהייתה פעם.‬
‫שני אלה מימנו לך הרבה חופשות.‬
‫ובכן, קומיסר?‬
‫באמת עשית את העבודה שלך?‬
‫תלשין עליי למחלקת חקירות פנים?‬ ‫-לא.‬
‫לא כיף איתם.‬
‫לאשתך.‬
‫לא, רק לא זה.‬
‫תלוי בך.‬
‫תגיד לי למה הפללת את בבקאר, ונשכח מהשאר.‬
‫מה אתה רוצה שאומר?‬
‫עשיתי את עבודתי. תפסתי את האשם.‬
‫הוא תלה את עצמו.‬ ‫זה עצוב, אבל זאת לא בעיה שלי.‬
‫איך שאתה רוצה.‬
‫הלו?‬ ‫-הלן?‬
‫הלן, זה אני, גבריאל.‬
‫אני בסדר.‬ ‫-הלו?‬
‫הלן, זה אני!‬
‫אל תתאמץ. היא לא שומעת אותך.‬
‫עוד לא.‬ ‫-הלו? גבריאל?‬
‫גבריאל, זה אתה? הלו?‬
‫הזדמנות אחרונה, דומון.‬ ‫-הלו!‬
‫תענה לי!‬ ‫-לך לעזאזל! שמעת אותי?‬
‫אתה רוצה להלשין עליי? לך על זה.‬
‫כן, לקחתי את הכסף.‬
‫לא קניתי איתו שעונים או קוקאין.‬
‫הכסף היה בשביל הילדים שלי!‬
‫אני מוכן לעשות בשבילם הכול.‬
‫גם את הדבר הכי מטומטם.‬
‫ובבקאר…‬
‫גם הוא פישל למען הילד שלו.‬ ‫-מה אתה יודע על זה?‬
‫הוא רק הגיע מסנגל.‬
‫הוא גר בשיכון. לא היה לו כסף.‬
‫הוא גידל ילד. אני יכול להבין אותו.‬
‫יכול להיות שהייתי עושה אותו דבר.‬ ‫-זה לא אפשרי.‬
‫מישהו לחץ עליך להפליל אותו.‬
‫לא היה צורך.‬
‫תאמין או לא, באותה תקופה‬ ‫אהבתי את העבודה שלי.‬
‫הייתי טוב בה.‬
‫אני רוצה מים.‬
‫בבקשה. אני לא יכול יותר.‬
‫- קלייר -‬
‫היי, קלייר.‬ ‫-היי. מה נשמע?‬
‫מעולה.‬
‫חשבת על משהו ליום ההולדת של ראול?‬
‫הלו?‬
‫כן.‬ ‫-שכחת?‬
‫לא, השתגעת?‬
‫שאני אשכח את יום ההולדת‬ ‫של הבן שלי? את פסיכית.‬
‫חשבתי על משהו, אבל זאת הפתעה.‬
‫אסאן, אתה זוכר‬ ‫שאמרת את אותו דבר בשנה שעברה?‬
‫באמת יש לי הפתעה.‬
‫אתה משהו מיוחד.‬
‫מה מעסיק אותך כל כך?‬
‫זה מטורף.‬
‫אני מתייק מסמכים ישנים.‬ ‫-תפסיק לחשוב שאני טיפשה.‬
‫אני יודעת שאתה לא מתייק מסמכים.‬
‫אתה לא חייב לשקר לי.‬
‫אני לא יודעת מה אתה עושה.‬
‫אני לא בטוחה שאני רוצה לדעת.‬ ‫אני רוצה לדעת?‬
‫לא, את לא רוצה.‬
‫עד כדי כך?‬
‫עד כדי כך.‬
‫אתה יודע שאתה יכול לדבר איתי.‬
‫אני חברה שלך, גם אם אנחנו לא שוכבים.‬
‫אני יודע.‬
‫תודה, חברה.‬
‫תשמור על עצמך, בסדר?‬ ‫-אני מבטיח.‬
‫אל תעשה שטויות, בסדר?‬ ‫-אף פעם.‬
‫ביי.‬
‫שמור על עצמך, אסאן.‬
‫יום טוב לכם.‬
‫היי, קלייר.‬
‫מה נשמע?‬
‫רוצה עזרה עם השיעורים?‬
‫אולי ניתן לך שיעור פרטי?‬
‫מה זה?‬
‫את ביישנית.‬
‫את חמודה.‬ ‫-סליחה. איחרתי.‬
‫מי זה?‬ ‫-ילד חדש.‬
‫הוא איתך?‬ ‫-מה איתך? מי מהם איתך?‬
‫מה אמרת?‬
‫שבו במקומות, בבקשה. בשקט.‬
‫טמבל.‬
‫את בסדר?‬
‫לא ממש. אני לא יודעת איך להודות לך.‬
‫אני אגיד לך משהו.‬
‫יש שני סוגים של בנים. ברברים ואבירים.‬
‫לברברים לא אכפת מכלום.‬ ‫הם פולשים למרחב שלך בלי לבקש.‬
‫ויש אבירים, קצת כמוך,‬
‫שחושבים שנשים הן יצורים שבריריים‬
‫ושהן תמיד זקוקות להגנה.‬
‫מוזר, שני הסוגים מעצבנים אותי.‬
‫אתה אסאן?‬ ‫-כן.‬
‫שמעתי על אבא שלך.‬
‫אני משתתפת בצערך.‬ ‫-שקט.‬
‫אדוני האביר, לא תשב בנוח?‬ ‫אולי תוריד את המעיל?‬
‫אני קלייר.‬ ‫-נעים מאוד, קלייר.‬
‫הם ירדו ביחד?‬ ‫-בלקסם?‬
‫בסדר. מצוין.‬
‫נו?‬ ‫-יכול להיות שמצאתי משהו.‬
‫הוואן הזה נסע סביב העירייה שעה,‬ ‫ונראה לאחרונה מיד אחרי החטיפה.‬
‫הוא נסע צפונה. נעלם במז'נטה.‬
‫בדקתי את מספר הרישוי.‬
‫- רחוב פרה -‬
‫זה הבחור?‬ ‫-כן, זה עם הכובע הכתום.‬
‫יש משהו יותר ברור?‬ ‫-לא.‬
‫והטלפון של דומון?‬
‫נותק שלוש דקות אחרי הפגישה.‬
‫האיש עם הכובע הכתום בטח נפטר ממנו.‬
‫כמה זמן היה לו את הטלפון?‬
‫מה זה קשור?‬
‫הצ'יפים בטלפונים של שוטרים עודכנו.‬
‫לג'י-פי-אס יש סוללה עצמאית.‬ ‫נוכל לאתר אותו.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני אנסה.‬
‫בסדר, קדימה.‬
‫זה אותו עיקרון כמו…‬ ‫-למי אכפת? קדימה.‬
‫אני מקווה שזה לא ייקח יותר מדי זמן,‬ ‫ושהסוללה עדיין פעילה.‬
‫טוב, דומון.‬
‫אני מכיר את כל החיים שלך.‬ ‫את כל המשפחה שלך.‬
‫"להיות מושלם…"‬
‫בן זונה. אם תיגע בילדים שלי…‬ ‫-תירגע.‬
‫לעולם לא אגע בילדים שלך.‬
‫מצד שני, דומון…‬
‫אתה מזניח את עצמך, דומון.‬
‫אתה לוזר מזוין, דומון.‬
‫זה נקרא "דיפ פייק".‬
‫תסתכל, זה ממש כיף.‬
‫למה את לא אומרת לי את האמת?‬
‫שחיתות, זה הקטע שלי.‬
‫ממזר.‬ ‫-יש לי את הקול שלך.‬
‫את הפנים שלך. הבעות פנים ושפת גוף.‬ ‫שעות על גבי שעות.‬
‫אתה תגיד מה שבא לי.‬
‫רשתות החדשות עשויות לקבל סרטון‬ ‫שבו תגיד שאתה אוהב את דאע"ש…‬
‫או ילדים קטנים.‬
‫אני אוהב להסתובב ליד בתי ספר‬ ‫אחרי הלימודים.‬
‫אני יכול לבחור.‬ ‫-אתה בן זונה חולני.‬
‫מה אתה רוצה?‬ ‫-רק את האמת.‬
‫כבר אמרתי לך את האמת!‬
‫אתה לא רוצה אותה!‬ ‫-תפסיק לשקר!‬
‫די!‬
‫תגיד לי למה הפללת את אבא שלי!‬
‫אסאן?‬
‫אסאן דיופ?‬
‫אסאן…‬
‫זה אתה?‬
‫הנה…‬
‫אתה יודע מה אתה עושה?‬ ‫-אי אפשר למהר יותר מהחומרה.‬
‫למי אכפת? אין זמן!‬ ‫-חבר'ה.‬
‫מצאנו את הוואן. ניסע?‬
‫נחכה לראות אם הטלפון של דומון בתוכו.‬ ‫יכול להיות שזאת הטעיה.‬
‫מה המצב?‬ ‫-הוואן נמצא בפנטן.‬
‫אנחנו מחכים לטלפון.‬
‫בתנאי שמר גדירה יבין מה לעשות, כי…‬
‫מצאנו אותו.‬ ‫-מצאנו את דומון. הוא בפנטן!‬
‫קדימה, כולם באים איתי!‬
‫פרו, מורטי, קדימה, זוזו.‬
‫כולם לפנטן. קדימה, קדימה! סעו.‬
‫אסאן…‬
‫אתה שם, בן?‬
‫אני זוכר אותך, אתה יודע.‬
‫הייתי צעיר. ניסיתי להיראות קשוח.‬
‫דיברתי אליך לא יפה.‬
‫בבקשה, תסלח לי.‬
‫אבא שלך היה איש טוב.‬
‫פשוט תגיד לעצמך שהוא התפתה, וזהו.‬
‫זה קורה לכולם. מי כמוני יודע.‬
‫אתה אומר שהכרחתי אותו לשקר,‬ ‫אבל מה אתה מנסה לעשות?‬
‫ההבדל היחיד ביני לבינו הוא שאני חף מפשע.‬
‫אני רוצה לראות שוב את המשפחה שלי.‬
‫גם לך יש משפחה.‬
‫תחשוב עליהם.‬
‫תשחרר אותי, ותיעלם.‬
‫אני לא אלשין עליך.‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫היי, תסתכלו.‬
‫קלייר עם הילד השחור!‬
‫אין מצב.‬
‫בואו, חבר'ה.‬
‫איך הספר שלך?‬ ‫-מעולה.‬
‫לופן הוא מין דון ז'ואן, נכון?‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫הוא יודע מה הוא עושה. יש לו המון בחורות.‬
‫אפשר להגיד. הוא די עסוק.‬
‫בסדר, מעולה.‬
‫לא, לא התכוונתי לזה.‬
‫הוא תמיד מתכנן או זומם משהו.‬
‫הוא לא פוחד.‬ ‫-מה קורה, זוג אוהבים?‬
‫אל תזוז, כמו שעושים עם דובים.‬
‫תשחק אותה מת, והם ילכו, בסדר?‬ ‫-זה טרם הוכח.‬
‫אתם חושבים שהם כבר שכבו?‬ ‫-בוא נדבר על הצעיף שלך.‬
‫אסאן, זוכר את הברברים והאבירים?‬ ‫-אל תדאגי.‬
‫סליחה.‬
‫אתה מטומטם לגמרי.‬
‫אסאן?‬ ‫-מה?‬
‫מה זאת אומרת "מה"?‬
‫אני לא צריכה חבר. אני מסתדרת לבד.‬
‫רק בגלל שאת לא יודעת.‬
‫מה אני לא יודעת?‬ ‫-שאני הגבר של חייך.‬
‫טוב, בסדר. אתה הבן היחיד שאני יכולה לסבול,‬ ‫אז טכנית, כן.‬
‫רגע.‬ ‫-מה?‬
‫הגבר של חייך, אבל בלי לשכב?‬
‫כן, בדיוק, הבנת. אתה לא טיפש, למרות הכול.‬
‫עכשיו תן לי לטפל בך, בבקשה.‬
‫סליחה.‬
‫ותפסיק לזוז!‬
‫חכי.‬ ‫-מה?‬
‫איך זה עובד?‬
‫לא.‬
‫גם כשלופן מפסיד,‬
‫הוא מנצח.‬
‫אל תלחצי!‬ ‫-אני לא לוחצת, אני מנקה.‬
‫עדיין בפנטן. נקווה שהסוללה לא תיגמר.‬
‫קדימה, זוז!‬
‫זוז!‬
‫אתה יודע…‬
‫אני תמיד אומר…‬
‫אנשים לא משתנים.‬
‫אבל אני רוצה לשנות את דעתי עליך.‬
‫אני רוצה להאמין לך.‬
‫אתה לא אביר, אבל גם לא ברברי.‬
‫אני סולח לך, דומון.‬
‫- הזמן אזל -‬
‫משטרה! לא לזוז!‬ ‫-לא עשיתי כלום.‬
‫מה יש עליך?‬ ‫-כלום.‬
‫משהו מסוכן?‬
‫בזהירות.‬
‫איזה זין, הוא צוחק עלינו.‬
‫אין טעם, בוס.‬
‫הוא שיחק איתנו מההתחלה.‬
‫הוא יכול להיות בכל מקום.‬
‫תביאו אותו הנה.‬
‫מה זה החרא הזה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫כובע כתום. אתה מכיר אותו?‬
‫אני נשבע. הוא פרסם מודעה באינטרנט.‬
‫מאתיים אירו במזומן‬ ‫תמורת הובלה של ציוד מהעירייה לפנטן.‬
‫לא שאלתי עוד שאלות.‬
‫ראינו אותך איתו. איפה הורדת אותו?‬
‫בעיריית הרובע השלישי.‬ ‫-אתה מקשיב או מה?‬
‫שאלנו איפה הורדת אותו.‬
‫בעיריית הרובע השלישי!‬
‫הוא אמר לי לעשות סיבוב. הוא יצא.‬
‫הייתי אמור לחכות לו כאן.‬
‫אז הוא לא יחזור?‬ ‫-קחו אותו מפה.‬
‫הוא עדיין בעירייה.‬
‫מה?‬ ‫-למה אתה חושב ככה?‬
‫הוא חטף מישהו ונשאר במקום?‬
‫מי יכול להיות מספיק טיפש? אין מצב.‬
‫ארסן לופן.‬
‫לופן עושה את זה בספר.‬ ‫-ארסן לופן…‬
‫תחפשו בכל הקומות! אני רוצה שתחפשו במרתף!‬
‫פנוי.‬
‫קדימה, זוזו!‬
‫אדוני, אתה בסדר?‬
‫אדוני הקומיסר.‬
‫מצאנו את הקומיסר.‬ ‫-בן זונה.‬
‫- ארסן לופן, פורץ וג'נטלמן -‬
‫לא נמאס לך לקרוא את אותו הספר?‬
‫אני לומד משהו חדש בכל פעם.‬
‫חשבתי על שני הסוגים של הבנים.‬
‫כן?‬ ‫-אני חושב שיש סוג שלישי.‬
‫מישהו שלא אכפת לו מכלום,‬ ‫חוץ ממה שחשוב באמת.‬
‫מישהו שמשחק, אבל מכבד את הכללים.‬
‫מי זה הסוג השלישי הזה?‬ ‫-הג'נטלמן.‬
‫מה?‬
‫אני אוהבת להיות איתך.‬
‫טוב, אל תיסחף.‬
‫זה לא…‬
‫אני אוהבת את הרעיון‬ ‫שתמיד נהיה אחד לצד השני.‬
‫מתאים לי.‬
‫"מתאים לך"?‬
‫אמרת לי לא להיסחף, אז אני לא נסחף.‬
‫אז אתה ג'נטלמן?‬ ‫-בדיוק.‬
‫דומון נחטף על ידי מישהו‬
‫שהוא לא יכול לתאר.‬
‫הוא כולא אותו לארבע שעות,‬ ‫בלי להגיד שום דבר,‬
‫ואז הוא פשוט הולך?‬
‫סליחה, בוס, אבל זה לא הגיוני.‬
‫אז הסכמנו.‬
‫אם ככה, למה דומון שיקר?‬
‫הקומיסר דומון, בלקסם.‬
‫חוץ מזה, הוא העביר את התיק לאנשים שלו.‬
‫נחזור למחרוזת. לאן הגעת?‬
‫אני עדיין בפול סרנין.‬
‫כל הפרופילים שלו ברשתות החברתיות‬ ‫מזויפים לגמרי.‬
‫בוס! אפשר לדבר איתך על המחרוזת?‬
‫לא, בבקשה, די עם לופן.‬
‫כובע כתום, האיש שחטף את דומון.‬
‫אני חושב שזה פול סרנין.‬
‫מה אתה מנסה להגיד?‬
‫שכל אלה הם אותו אדם?‬
‫כן.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫מה הקשר?‬ ‫-הקשר…‬
‫הנה הוא.‬
‫לפני 25 שנה,‬ ‫דומון ניהל את חקירת הגניבה הראשונה.‬
‫- גבריאל דומון -‬
‫לעזאזל…‬
‫הפסקתי.‬
‫אם ככה,‬
‫לדעתך הוא חף מפשע.‬
‫בדקתי את לוח הזמנים שלו ביום הגניבה.‬ ‫לא היה לו זמן.‬
‫וטביעות האצבעות בכספת?‬
‫טכנאי הזיהוי הפלילי חושדים‬ ‫שהן נשתלו בכוונה.‬
‫באמת?‬
‫סיפור מרתק.‬
‫מי היה יכול לשתול אותן?‬
‫משהו אומר לי שיש לך מחשבות בנושא.‬
‫אתה לא מכיר את המוסד‬
‫שאתה עובד בו.‬
‫אני אחסוך לך קצת זמן.‬
‫אני יודע שאתה משחק גולף עם הקומיסר,‬
‫שאתה אוכל עם מפקד המחוז‬ ‫ושאתה מקורב לשר הפנים,‬
‫אבל אני אלך עד הסוף, ויהי מה.‬
‫מה שלום אשתך?‬
‫הלן, נדמה לי.‬
‫אחות ילדים,‬
‫שעות משתנות. נוהגת הרבה בלילה.‬
‫אמיצה מאוד.‬
‫גם אני חוקר טוב.‬
‫כל זה הוא משחק, אינספקטור.‬
‫משחק עם כללים.‬
‫ואני קובע אותם.‬
‫ככה זה יעבוד.‬
‫בבקאר יחתום על הודאה. אתה תפענח פשע גדול.‬
‫מהסוג שמזניק קריירות.‬ ‫-הוא לא יחתום אף פעם.‬
‫הוא יחתום.‬
‫היה לך עכשיו רעיון מצוין.‬
‫להציע לאשתי לבקש ממנו לחתום.‬
‫תמורת הפחתה משמעותית בעונש.‬
‫ככה כולם מנצחים.‬
‫אם בבקאר יודה בלי להחזיר את המחרוזת,‬
‫הוא יקבל את העונש המירבי.‬
‫סביר להניח.‬
‫אבל הוא לא יודע את זה.‬
‫וגם אשתי לא חייבת לדעת.‬
‫קדימה, דומון.‬
‫במשטרה צריך אנשים כמוך.‬
‫אני…‬
‫צריך אותך ברגע זה.‬
‫עדיין לא?‬
‫בשביל אסאן.‬
‫אנשים לא משתנים.‬
‫אני רוצה לשנות את דעתי עליך.‬ ‫אני רוצה להאמין לך.‬
‫אני סולח לך, דומון.‬
‫ערב טוב, אדוני.‬
‫סיוט רציני, אבל הכול בסדר.‬
‫אני צריך לדבר איתך.‬
‫בקשר לבבקאר דיופ.‬
‫כן, יש שחקן חדש במגרש.‬
‫סליחה, אתה צודק.‬
‫בסדר. אני אהיה שם.‬
‫ערב טוב, מר פלגריני.‬
‫גבריאל?‬
‫גבריאל!‬
‫אהובי. אתה פה!‬
‫הכול בסדר.‬
‫בסדר, סירסה, "איי קן סי קלירלי נאו".‬
‫"אנשים לא משתנים…"‬
‫היי, סירסה!‬
‫סליחה, לא הבנתי…‬ ‫-נדמה לי שהיא מקנאה.‬
‫סירסה?‬
‫סליחה, לא הבנתי את הבקשה.‬
‫נא לחזור…‬ ‫-ערב טוב.‬
‫סיוט רציני, אבל הכול בסדר.‬
‫סירסה!‬ ‫-אני צריך לדבר איתך.‬
‫תעצרי! סירסה!‬ ‫-לא הבנתי את הבקשה.‬
‫תעצרי!‬ ‫-סליחה.‬
‫תעצרי! לעזאזל!‬
‫לא הבנתי את הבקשה.‬ ‫-…בבקאר דיופ…‬
‫ערב טוב, מר פלגריני.‬
‫ערב טוב, מר פלגריני. אני צריך לדבר איתך.‬
‫בקשר לבבקאר דיופ.‬
‫יש שחקן חדש במגרש.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬