EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
God morgon. Klockan är 07.00 och det är dags att vakna.
-Tack, Circé. -Varsågod.
God morgon.
-Det går utför, Dumont. -Det är sju grader och molnigt i Paris.
Ta på er undertröjor idag, barn. Kom igen, skynda.
-Tack, Circé. -Varsågod.
-Circé, spela "I can see clearly now". -Ursäkta, jag förstår inte frågan.
-"I can see clearly now". -Okej. Jag spelar den.
-Jag säger ju att hon gillar dig bättre. -Bli inte svartsjuk nu.
Jag är inte svartsjuk.
Kom igen, skynda er. Gå runt, gumman.
-Kom igen, nu börjar vi. -Vänta du bara, Dumont.
Det är just det som är planen.
Något mer?
En grannorganisation motsätter sig öppnandet av en ny takterrass
på Rue Vieille-du-Temple.
Rika ungar oroar sig för att deras lägenheter ska förlora värde.
-De är mina väljare, polismästaren. -Ja, men om de går mig på nerverna...
Ja?
Jag?
-Ursäkta mig. -Ingen fara.
-Vad är det? -Jag är från IT.
-Och? -Har ni ett kontor här?
-Ja, jag är nästan aldrig där. Hurså? -Jag har uppdaterat datorn där.
-Jag hittade lite saker. -Vad?
Lite...känsliga saker.
Porr.
Vad är det för skitsnack?
-Tror ni att jag ser på porr här? -Nej, det är ju bekvämare hemma.
Är ni dum eller? Jag ser inte på porr alls.
-Jag skulle aldrig döma er för det. -Nu blir jag förbannad.
Borgmästaren väntar. Ta bort det där, så glömmer vi det.
-Okej? -Jag raderar ingenting.
Jag rör inte polismästarens dator.
Radera det själv om ni vill, eller inte. Jag får i alla fall skriva rapport.
-Hej. Är mötet redan över? -Nej.
-IT-problem. -Ja.
Är Michael inte här?
-Michael? -Ja.
Den långa, brunhåriga, lite håglösa IT-killen.
Precis, Michael är inte här. Han är ledig.
Jag vickar för honom.
Visa dina papper.
-Visa dina papper själv. -Ursäkta?
Duar du mig så duar jag dig. Jag skiter väl i det här.
Det är inte mitt jobb att radera er porr. Allvarligt? Ska jag visa papper?
Det var på gränsen till rasism.
Nu tar vi det lilla lugna. Var är kontoret?
Häråt.
-Då så, då går vi dit. -Då så.
Ha en fin dag, madame.
-Det är inte här kontoret är. Var är vi? -Vi är snart framme.
-Känner du till energipunkter? -Va?
Nu gör du det.
Sovit gott, polismästaren?
-Var är jag? -Frågan är inte var.
Utan varför.
-Vem är ni? -Fel fråga igen.
Nu ska du koncentrera dig, Dumont.
Vi ska gå tillbaka i tiden.
Minns du honom?
Jag förstår.
Minnet blir sämre med åren. Det är normalt.
Det gör inget.
Jag ska hjälpa dig minnas.
Luta dig tillbaka.
Vi har gott om tid.
Där är ni, Dumont.
-Hur går utredningen? -Monsieur Diop nekar fortfarande.
Han är slug som en apa.
Ursäkta ordvalet, jag...
Jag menar att det var väntat. De skyldiga nekar alltid.
De oskyldiga också. Utan halsbandet måste vi släppa honom.
Skojar ni? Hans fingeravtryck finns på skåpet.
-Han måste erkänna. Gör ert jobb. -Det är just det jag gör, monsieur.
Ni höjde försäkringspremien på halsbandet precis innan det stals.
-Varför gjorde ni det? -Jag talade med en samlarvän.
Han sa att det var undervärderat.
-Han kan bekräfta det. -Ja.
En sak till.
Monsieur Diop har inga förbrytelser, är fredlig och snäll...
Visste ni att han har hand om sin son ensam?
-Nej. -Jo.
Han har fel profil.
Finns det en profil?
Nej, ni har rätt. De värsta är ibland de man inte misstänker.
Vad är det ni antyder, Dumont?
Jag antyder inget.
Jag försöker bara ta reda på sanningen.
Ses vi snart?
Så snart jag vet nåt nytt.
Det här då?
Babakar Diops erkännande. "Dumont."
Utredningsrapporten. "Dumont."
Obduktionsrapporten. "Dumont."
Ditt namn står överallt.
Vad är det med det? Jag ansvarade ju för utredningen.
Kallar du det här för utredning?
Varför satte du dit honom?
Vad talar ni om? Jag har inte satt dit någon.
Du letade ju knappt.
Du hittade inte halsbandet.
Allt du hade var en vagt misstänkt.
Du sålde honom en mildare dom mot ett fejkat erkännande.
Din utredning ger jag inget för. Du gjorde ett skitjobb.
Du vet ju ingenting.
Om jag inte vet nånting, förklara då för mig.
Varsågod.
Varför utkrävde du erkännandet?
Han gav sig ju inte.
-Han var ju oskyldig! -Sluta nu.
Jag har varit snut i 30 år. Jag har sett oskyldiga personer.
Babakar var skyldig. Det fanns bevisning, ett motiv...
Visst. Tog han livet av sig av skuldkänslor?
Ja, nu börjar du fatta.
Varför tar du upp det här?
Varför nu?
Har det något med inbrottet på Louvren att göra?
Samma halsband, 25 år senare.
Det har med det att göra, va?
UTREDNINGSRAPPORT STÖLDEN AV PELLEGRINIS HALSBAND 1995
Ja. Referens?
Det är 95-CF-JRT-43.
Jag tror att det fattas en sida i rapporten.
Är ni säker?
Okej, tack.
-Vad är det? -Dumont har blivit kidnappad.
Hör upp, allihopa. Polismästare Dumont är försvunnen.
Han var i 3:e arrondissementets stadshus och lämnade ett möte med en kille.
-Ingen nytt sen dess. -Signalement?
Inte än. Du och Guédira förhör alla på stadshuset i tredje.
Alla ska jobba på det här. Uppfattat? Kör.
Upp, Dumont.
Ditt liv är sannerligen lyckat.
Fina barn, en älskvärd fru. Du skämmer bort dem.
Jag har en fråga.
Vad tjänar polismästare? Kan det vara sex, sju tusen euro i månaden?
Även om du jobbar över går det inte ihop.
Först var det Babakar Diop, och nu är det min lön som stör dig.
Ludovic Reynaud, känd knarklangare.
Koks är hans grej.
Kändisvärlden, mode, stora och små fester.
Damir Cilic.
Tio år på Fresnes för väpnat rån och koppleri.
Trafficking av tjejer från öst, inklusive minderåriga.
Redan mindre glamouröst.
Pengarna går så klart inte in på ditt sparkonto.
Jag fick gräva lite.
Banksekretessen har blivit sämre.
De betalade många av era semestrar.
Så, polismästaren, gjorde du ditt jobb då också?
Ska du dra in särskilda utredningar?
Nej. De är inte roliga.
Din fru.
Nej, inte det.
Det är upp till dig.
Berätta varför du satte dit Babakar så glömmer vi resten.
Vad är det du vill höra? Jag gjorde mitt jobb, jag tog killen.
Han hängde sig. Det var trist, men vad ska jag göra åt det?
Som du vill.
-Hallå? -Hélène?
Hélène, det är jag. Gabriel.
-Jag mår bra. -Hallå?
Hélène, det är jag.
Hon hör dig inte.
-Inte än. -Hallå, Gabriel?
-Gabriel, är det du? Hallå? -Sista chansen, Dumont.
-Hallå! Svara! -Dra åt helvete.
Vill du skvallra? Gör det då.
Ja, jag tog pengarna.
Jag köpte inte klockor eller koks. Pengarna var till mina barn.
Jag gör vad som helst för dem. Idiotiska grejer.
Och Babakar...
-Han gjorde det för sin son också. -Vad vet du?
Han kom med båt från Senegal utan ett öre, med en unge att betala för. Jag fattar.
-Jag hade nog gjort samma sak. -Omöjligt.
Du pressades att sätta dit honom.
Det behövdes inte.
Tro det eller ej så gillade jag mitt jobb. Jag var bra på det.
Jag vill ha vatten.
Snälla. Jag står inte ut.
-Hej, Claire. -Hej, hur är det?
Jättebra.
Har du kommit på nåt att köpa Raoul i födelsedagspresent?
Hallå?
-Ja? -Hade du glömt?
Är du inte klok?
Jag skulle aldrig glömma min sons födelsedag.
Jag har en överraskning.
Assane, minns du att du sa exakt samma sak förra året?
Jag har en överraskning.
Du är för mycket.
Vad är det du har för dig?
Du är tokig.
-Jag sitter med gammalt pappersarbete. -Jag är inte dum.
Du sitter inte med pappersarbete.
Du behöver inte ljuga för mig. Jag vet inte vad du håller på med.
-Jag vill kanske inte veta. Vill jag det? -Nej, det vill du inte.
Är det så illa?
Så illa är det.
Du kan alltid prata med mig.
-Vi ligger längre, men vi är ju polare. -Jag vet.
Tack, polarn.
-Ta hand om dig, okej? -Jag lovar.
-Gör inget dumt. -Aldrig.
Hejdå.
Ta hand om dig, Assane.
Ha en bra dag.
Hej, Claire.
Hur är det?
Behöver du hjälp med läxan?
Kan du ge mig en privatlektion?
Vad är det?
Du är blyg.
-Vad söt du är. -Förlåt att jag är sen.
-Vem är det? -Han är ny.
-Är det din kille? -Vem är din kille, då?
Vad sa du?
Sätt er nu. I tystnad.
Dumskalle.
Hur är det?
Jag skakar fortfarande. Hur ska jag kunna tacka dig?
Jag ska säga dig en sak.
Det finns två sorters killar: Barbarer och riddare.
Barbarerna bryr sig inte om nåt. De bara tar för sig.
Sen har vi riddarna, som du.
Ni tycker att kvinnor är sköra saker som alltid måste skyddas.
Det är lustigt, för båda stör mig lika jävligt.
-Är du Assane? -Ja.
-Jag hörde om din pappa... Jag beklagar. -Tystnad.
Herr riddare, ska du inte ta av dig jackan?
-Jag heter Claire. -Trevligt att träffas.
-Kom de ned tillsammans? -Belkacem?
Det är bra.
-Vad är det? -Jag tror jag har nåt.
En skåpbil körde runt stadshuset i en timme innan kidnappningen.
Den körde norrut och försvann på Magenta. Jag har kollat registreringsskyltarna.
-Är det han? -Ja, han i mössan.
-Ingen tydligare bild? -Nej.
-Och Dumonts mobil? -Den stängdes av tre minuter efter mötet.
Orange mössan tog nog ur simkortet och batteriet.
-Hur länge har Dumont haft mobilen? -Hurså?
De har uppdaterat chippen på mobiler.
GPS har egna batterier, så vi kan kanske spåra den.
-Okej. -Jag testar.
Kom igen då.
-Det är kul. GPS använder samma... -Vem bryr sig? Gör det.
Jag hoppas att GPS-batteriet fortfarande är aktivt.
Då så, Dumont.
Jag vet allt om ditt liv och din familj.
"Att vara perfekt..."
-Rör du mina barn är du död. -Lugn.
Jag skulle aldrig röra barnen.
Å andra sidan...
Det går utför, Dumont.
Din jävla förlorare, Dumont.
Det kallas "deepfake".
Kolla, det är roligt.
Kan du inte berätta sanningen?
Korruption är min passion.
-Ditt svin. -Jag har din röst.
Ditt ansikte, din mimik, ditt kroppsspråk. Många timmar.
Du kan säga vad jag vill.
Media kan få videor där du säger att du gillar IS...
...eller småpojkar.
Jag älskar att hänga utanför skolor.
-Jag kan välja. -Din sjuka jävel.
-Vad vill du ha? -Bara sanningen.
Jag har redan sagt sanningen!
-Du vill inte höra den. -Sluta ljug, för fan.
Sluta!
Varför satte du dit min pappa?
Assane?
Assane Diop?
Assane...
Är det du?
Så...
-Vet du vad du sysslar med? -Det är bara 128 bitar.
-Vem bryr sig? Skynda dig. -Skåpbilen är i Pantin. Kom!
Vi ser om mobilen är där. Bilen kan vara en vilseledningsteknik.
-Var är vi? -Bilen är i Pantin.
Vi ska se var mobilen är. Om monsieur Guédira kan ta reda på det...
-Där är den. -Okej, Dumont är i Pantin.
Kom igen, alle man på däck. Perraud, Moretti, rör på påkarna.
Alla till Pantin. Skynda er.
Assane...
Är du där?
Jag minns dig, vet du. Jag var ung och försökte verka tuff.
Jag sa fel saker till dig då.
Förlåt mig.
Din pappa var en god man. Tänk bara att han lät sig frestas.
Det händer alla. Det vet väl jag.
Du säger att jag tvingade honom att erkänna. Vad gör du?
Enda skillnaden är att jag är oskyldig.
Jag vill träffa min familj igen.
Du har också familj.
Tänk på dem.
Släpp mig så försvinner jag.
Jag skvallrar inte.
Jag lovar.
Kolla där.
-Claire och den svarta killen. -Du skojar.
Kom igen, killar.
-Är din bok bra? -Jättebra.
-Lupin är väl en Casanova? -Vad menar du?
-Han vet hur man får tjejer. -Ja, han har väl en del.
Okej, bra.
Det var inte så jag menade. Han har alltid nåt på gång.
-Han är inte rädd. -Hej, turturduvor.
Rör dig inte, de är som björnar.
-Spela död, så går de. -Det är inte bevisat.
-Tror ni de har legat? -Din halsduk...
-Vad sa jag om barbarer och riddare? -Oroa dig inte.
Förlåt.
Din jubelidiot.
-Assane. -Vad är det?
Vaddå "vad är det"?
Jag behöver ingen kille. Jag har det bra ensam.
Du vet bara inte.
-Vad vet jag inte? -Jag är ditt livs kärlek.
Ja, okej. Du är den enda killen jag står ut med, så på så vis.
-Vänta. -Vad?
-Jag är din kille, men inget liggande? -Ja, precis. Du fattar ändå.
Låt mig ta hand om det här.
Förlåt.
-Rör dig inte hela tiden. -Vänta.
Hur funkar den här?
Men du.
Även när Lupin förlorar...så vinner han.
-Sluta trycka på det. -Jag rengör det bara.
Fortfarande i Pantin. GPS:en får inte dö.
Kom igen då. Kör. Kör!
Vet du...
Jag säger alltid...
Vi förändras inte.
Men jag vill ändra uppfattning om dig.
Jag vill tro på dig.
Du är varken riddare eller barbar.
Så jag förlåter dig Dumont.
TIDEN ÄR UTE
-Polis! Halt. -Jag har inte gjort nåt.
-Vad har du på dig? -Inget.
Något farligt?
Ta det lugnt.
Fan, han skrattar åt oss.
Det här är meningslöst, chefen. Han har lekt med oss hela tiden.
-Han kan vara var som helst. -Ta hit honom.
-Vad fan är det här? -Inte vet jag.
-Orange mössan, känner du honom? -Det var en annons på nätet.
200 euro kontant för att köra grejer från stadshuset.
Jag bad inte om detaljer.
Vi såg dig med honom. Var släppte du av honom?
-Stadshuset i tredje. -Lyssnar du inte?
-Vi frågade var du släppte av honom. -Stadshuset i tredje!
Han bad mig köra runt, sen hoppade han ur.
Jag skulle vänta här.
-Kommer han inte? -Ta med honom härifrån.
-Han är kvar på stadshuset. -Va?
-Varför tror du det? -Varför skulle han stanna där?
-Nej, vem skulle vara så dum? -Arsène Lupin.
-Han gör det i en bok. -Arsène Lupin...
Kolla alla våningar och källaren!
Inget här.
Kom igen.
Mår ni bra?
Polismästaren?
-Vi har polismästaren. -Den jäveln.
ARSÈNE LUPIN, GENTLEMANNATJUVEN
-Tröttnar du aldrig på den boken? -Jag lär mig nåt nytt varje gång.
Jag funderade på de två typerna av killar.
-Jaså? -Jag tror att det finns en tredje.
En kille som inte bryr sig om nåt utom det som verkligen är viktigt.
Han spelar spelet, men respekterar reglerna.
-Vad är den tredje typen? -Gentlemannen.
Vad?
Jag gillar att vara med dig.
Bli inte allt för exalterad nu.
Det är inte...
Jag gillar tanken på att vi alltid är där för varandra.
Okej med mig.
Okej med dig?
Jag undviker att bli för exalterad.
-Är du en gentleman? -Exakt.
Dumont kidnappades av en kille som han inte kan beskriva i detalj.
Han låser in honom i fyra timmar utan att säga nåt.
Sen går han bara.
Ledsen, chefen, men det är ologiskt.
Vi är överens om det. Men varför skulle Dumont ljuga?
Polismästare Dumont, Belkacem.
Han satte ju sitt eget folk på det.
-Tillbaka till halsbandet. Hur går det? -Vi fokuserar på Sernine.
Hans profiler på sociala medier var helt fejkade.
Chefen, får jag prata med er om halsbandet?
Nej, snälla. Inte Lupin.
Orange mössan som kidnappade Dumont. Jag tror att det är Sernine.
Vad menar du?
Är det samma person?
-Ja. -Vad menar du?
-Vad är länken? -Länken...
Det är det här.
För 25 år sedan ledde Dumont stöldutredningen.
POLISKOMMISSARIE GABRIEL DUMONT
Fan också.
Jag har slutat.
Så...
Ni tror att han är oskyldig.
Jag såg på hans schema att han inte kan ha varit här.
-Fingeravtrycken då? -Teknikerna tror att de är planterade.
Jaså?
Spännande historia.
Vem skulle ha gjort det?
Jag tror nog att ni har nån liten idé.
Ni känner inte till administrationen ni arbetar för så väl.
Jag ska spara er lite tid. Jag vet att ni spelar golf med min chef
och är vän med inrikesministern.
Jag tänker ändå göra min utredning.
Hur mår er fru?
Heter hon inte Hélène?
Hon är barnsjuksköterska. Hon kör mycket bil på nätterna.
Så modigt.
Jag kan också utreda.
Allt det här är ett spel, kommissarien. Ett spel med regler.
Det är jag som skriver reglerna. Så här gör vi nu.
Babakar skriver på erkännandet. Ni löser ett stort fall.
-En skjuts för er karriär. -Det gör han inte.
Jo då.
Ni fick just en briljant idé.
Be min fru att be honom skriva på. I utbyte mot en mildare dom. Garanterat.
Alla vinner.
Om Babakar inte ger tillbaka halsbandet får han högsta domen ändå.
Antagligen. Men det vet ju inte han.
Min fru får inte heller veta.
Kom igen, Dumont.
Polisen kommer att behöva folk som er. Jag...
...behöver er just nu.
Är du säker?
För Assane.
Vi förändras inte.
Men jag vill ändra uppfattning om dig. Jag vill tro dig.
Jag förlåter dig, Dumont.
God kväll.
Ja, vilken upplevelse, men det gick bra.
Vi måste prata.
Det gäller Babakar Diop.
Vi har en ny spelare i leken.
Ja ursäkta, ni har rätt.
Okej, jag kommer.
God kväll, monsieur Pellegrini.
Gabriel?
Gabriel!
Älskling, du är hemma!
Allt gick bra.
Okej, Circé. "I can see clearly now".
Vi förändras inte
Hör du, Circé!
-Jag förstår inte. -Hon är nog svartsjuk.
Circé?
Jag förstår inte vad du sa.
-Kan du upprepa... -God kväll.
Ja, vilken upplevelse, men det gick bra.
-Circé! -Vi måste prata.
-Sluta, Circé! -Jag förstår inte.
-Sluta! -Jag är ledsen. Jag förstår inte.
Sluta för fan!
-Jag förstod inte. -...gäller Babakar Diop...
God kväll, monsieur Pellegrini.
God kväll, monsieur Pellegrini...
God kväll, monsieur Pellegrini. Vi måste prata.
Det gäller Babakar Diop.
Vi har en ny spelare i leken.
Undertexter: Sara Palmer