PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Proboha, co to bylo?
Pojďte, pane Pellegrini.
- Co je? - Došlo k narušení bezpečnosti.
- Cože? - Následujte mě do úkrytu.
Ano.
No tak, chyť to!
Co to je?
Pozor!
Mám ho!
Pozor! Vlevo! Rychle, dveře!
- Vetřelce jsme zneškodnili. - Koho? Kde je?
Co je to?
Zařízení je zničené. Máme ho pod kontrolou.
Jo, dobře.
DOSTANU TĚ
V pořádku. Perimetr zajištěn. Prověřil jsem to.
Jak se vede, Dumonte?
Ty mě nepoznáváš bez těch brýlí?
Assane?
Správně.
Usměj se, Dumonte.
Přinesl jsem ti dárek. Tvoje Circé.
Rozbil sis to?
- Co chceš teď? - Chci vědět vše o tvém příteli.
- O kterém? - Pellegrini.
Co to, cos mu chtěl onehdy říct?
Kde je tvoje žena?
- V práci. - Ne.
Není tam.
Moji ženu z toho vynech!
- Měla by tam být. - Nemá s tím nic společného.
Tak už to vysyp.
Když ti dám jméno…
- Přísaháš, že přestaneš? - Přísahám.
- Mám tvoje slovo? - Máš ho mít.
- A dodržíš to slovo? - Ne.
Máš na výběr?
Jestli ho chceš dostat…
může ti pomoci jedna žena. Fabienne Bériotová.
Je to novinářka. Před pár lety ho skoro dostala.
Ale ode mně to nemáš.
Na brzkou shledanou.
- Haló? - Kde jsi?
- V kanceláři. Proč? Co se děje? - Ne.
- Jsi v pořádku? - Ano.
- Nezníš tak. - Chtěl jsem tě slyšet.
Taky jsem tě ráda slyšela, lásko.
- Měj se. - Ty taky a ahoj večer.
BÉRIOTOVÁ ZAPLATÍ PELLEGRINIMU REKORDNÍ POKUTU
J'accuse!
FABIENNĚ BÉRIOTOVÁ ŠPINAVÉ PENÍZE – PELLEGRINIHO SYSTÉM
POLOŽKA PŘIDÁNA DO KOŠÍKU
Pojď.
Příště ten nákup poneseš nahoru ty.
Takže…
Copak víte, Fabienne Bériotová?
Šup.
- Nebojte se. - Čeho?
Nebojím se.
Na to jsem stará a slabá.
Pokud jsi sem přišel krást, tak budeš zklamaný.
Nejcennější, co tu najdeš, je Merlot za šest eur.
- Vypadám jako zloděj? - Vypadáš jako někdo, kdo se sem vloupal.
Nejsem zloděj. Jsem fanda.
Napíšete mi věnování?
- Co je to? - Vaše kniha.
- Ne, myslím, že ne. - Přestaňte.
- Vím, že jste Fabienne Bériotová. - Ta už tu nežije.
Fabienne, potřebuju vás.
Fabienne už neexistuje.
Byla umlčena velkými penězi! Že jo, J'accuse?
Je pravda, co jste napsala?
Byla to pravda, ale…
Čelila jsem armádě právníků a neměla jsem prostředky na svou obranu.
Pak máme společného nepřítele.
A tím je Pellegrini.
Nemám čas. Nebudu tě zdržovat.
Jste jako já. Chcete se pomstít Pellegrinimu.
Pellegrini.
Naučila jsem ho štěkat, když uslyší to jméno, ale to je ohrané.
- Už mě to nebere. - To není možné.
Měla jste skvěle nabito.
Farmaceutické laboratoře, Françafrique…
Všechny jste je sestřelila. A co on?
Už nechcete bojovat?
Už tomu nevěříte?
Jak můžu vědět, že nepracuješ pro Pellegriniho?
Že tě neposlal, aby se ujistil, že jsem pořád na dně?
No, viděl jsi. Jsem tam.
Takže sbohem!
Před 25 lety obvinil tátu.
Udělal z něj zloděje a dostal ho do vězení.
Kvůli té potupě se zabil.
Bylo mi 14.
Taky mi posral život.
Vy jediná jste proti němu bojovala.
Potřebuju vás.
Tahle kniha je drsná. Odvážná.
Kde je její autorka?
Chci jí to pomoct dokončit.
Ne, promiň.
Má své špiony všude. Je nedotknutelný.
Běž už. Jdi pryč.
Běž domů.
Chci se ujistit, že rozumím…
Ten, kdo mě unesl, tak taky ukradl ten náhrdelník?
Protože?
Protože jste před 25 lety vyšetřoval tu krádež.
- To je vše? - Ne. Ještě to provedení.
Ať už jde o tu krádež nebo váš únos,
tak jde svým způsobem o…
Představení.
Přesně tak. Představení. To spojuje oba případy.
A pokud můžu…
Chci za sebe něco dodat. Vím, že jsem jediný…
Myslím si, že existuje společný zdroj inspirace.
- Nezačínej s tím zase. - Ano.
Společný zdroj inspirace?
A co je tím zdrojem inspirace?
Arsène Lupin, pane komisaři.
Lupič gentleman. Od Maurice Leblanca.
Královnin náhrdelník vyšel v roce 1923.
Skvělá klasika.
Použité pseudonymy. Paul Sernine, Luis Perenna.
Anagramy Arsèna Lupina.
A ten způsob, okázalost, styl, talent.
Náš podezřelý si hraje na Arsèna Lupina.
Udělal jsem si seznam podobností. Můžu vám ho poslat.
- Ano. Chci ten seznam hned. - Fajn.
Teď, když o tom mluvíte,
si vzpomínám.
Ten, co mě unesl, měl čepici a monokl.
Máme hodně záběrů z kamer.
Svoláme svědky kvůli portrétu.
Brzy budeme mít tvář toho útočníka.
Výborně. Do toho. Nebudu vás zdržovat.
CHTĚL JSTE MLUVIT O BABAKARU DIOPOVI. KDY?
POTŘEBUJU VÍCE INFORMACÍ. DÁM VÁM VĚDĚT.
- Jak jste mě našla? - Nikdy neodhaluju své zdroje.
- Změnila jste názor? - Ukradl mi to nejcennější: mou kariéru.
Dohlédl na to, aby mě v Paříži nezaměstnala ani noha.
Jsem na černé listině. Prý potrhlá kočičí tetka.
- To není pravda. - No, není.
Vy jste ale spíš na psy.
Když vidíte ženu mého věku a vzezření,
tak si názor uděláte hned. Póvl.
Ale zašel příliš daleko.
Nic mi nezbylo.
A tak nemám co ztratit.
Když jsi za mnou onehdy přišel,
když jsi mi ukázal mou knihu, věř tomu nebo ne,
po dlouhé době na mě někdo promluvil.
A navíc mi říkal hezké věci.
Tak jsem o tom popřemýšlela…
- Pomůžu ti. - Určitě?
Trocha adrenalinu mě nezabije.
Nechci ho nechat vyhrát.
- Musím vědět, že vám můžu věřit. - Tys mě vyhledal!
Taky ti musím věřit. Povíš mi, jak se jmenuješ?
Guillaume Berlat.
Tak určitě.
- Hezký pokus. - Dobře…
Jmenuji se Jean Daspry.
Poslední pokus, jinak to budeš muset zvládnout beze mě.
Diop.
Jmenuju se Assane Diop.
Těší mě.
- Fabienne Bériotová. - Těší mě.
Tady je větší bordel než u mě doma.
Vloupal jsem se do jeho domu kvůli papírům.
- Hledal jsem informace, ale… - Co chceš?
Potopit ho.
Najít něco kompromitujícího.
Vím, že falešně obvinil mého otce, aby dostal pojistku.
- Ve kterém roce? - 1995.
Jo, to sedí.
To je rok, kdy jeho firma skoro zkrachovala.
Narafičí to na tvého otce, dostane peníze z pojistky
a zachrání své impérium.
Přesně. Se všema vyběhl.
Jen to zatím nemůžu dokázat.
- Aby se vědělo, že je to křivák. - O to mi šlo taky.
Ale nepovedlo se mi to.
Tehdy to dokázal ututlal. Ale co teď?
- Co tím myslíš? - Chce to něco velkého, Fabienne.
Něco, co ho potopí.
Něco, co nemůže ututlat.
Něco, co vyvolá rozruch, a pohřbí ho.
Možná něco mám.
Trochu blíž.
Takové oči neměl.
A co tyhle oči?
To není špatné. Ukaž mi ty další…
- Taky mám tyhle. - To vypadá dobře.
- Jsou blíž. - To nevypadá zle.
Ještě máme tyhle, koukejte.
Jo…
Jiné už tam nemáte?
Nemůže to být tak těžké.
L'Objecteur.
Tady jsem celý život pracovala.
Od mé první stáže až po den, kdy mě Pellegrini nechal vyhodit.
Archivy jsou ve třetím patře.
Je tam krabice označená štítkem „Sport 80. léta“.
A v ní je zelená kazeta.
Tu musíš najít.
- Co na ní je? - Nestarej se.
No, ne.
Já riskuju. Stojí to za to?
Stojí to za to, protože to říkám! A ty mi věř!
Je to schůzka,
které se Pellegrini zúčastnil v roce 1996.
Věř mi, může ho to poškodit.
A až teď jste se rozhodla ji získat?
Zkoušela jsem to mnohokrát, ale znají mě tam.
Nepustí mě ani do haly.
Zatímco teď znám chlapíka, co má vloupačky jako koníček.
- Používáte tyhle složky? - Ne, vezmi si je.
Dobře.
- Znáte ten trik se zbabělcem? - Ne.
Recepce, slyším.
Tady Nathalie Lacombová. Jsem investigativní novinářka.
- Dobře. - Informátor by mi měl přinést složku.
Je divný, ale spolehlivý. Má pro mě cenné informace.
Problém je, že má tak trochu bobky.
Takže jestli se ukáže, nenechte ho odejít.
Pošlete ho rovnou do mé kanceláře.
A jak vypadá?
Vysoký černoch. Vypadá jako šprt.
Vidím ho. Stojí přímo přede mnou.
- Drží nějaké složky? - Ano.
Nenechte ho odejít. Pošlete mi ho. Třetí patro.
Třetí patro. Dobře, paní Lacombová.
- Utíká pryč! - To ne! Chyťte ho, hlupáku!
Ano! Pane?
- Pane, prosím. - Já?
Pojďte se mnou. Pojďte.
Mluvil jsem s novinářkou.
Tamhle. První doleva a pak doprava.
- Děkuji, pane. - Dobře? Není zač.
Spíš takhle.
Jo, čtvrtý…
- Vidíš toho týpka? - Jo.
Je to špičkový informátor. Poslal jsem ho k paní Lacombové.
To je ono.
Co jsi to říkal?
Nathalie Lacombová, investigativa. Třetí patro.
Je na neschopence.
- Určitě? - Ano.
Pane!
Běž na druhou stranu!
Sakra.
Nastartujte.
Děláte si srandu?
- Ten software je nanic. - Nemůže za to.
Jsou to čtyři různí lidé.
To je pravda. Vypadá to, jako kdyby uměl měnit vzhled.
Co? Je to pravda! Mám na mysli… Nebudu tlačit na pilu, protože očividně…
„Mistrovství Francie v šachu 1983.“
Málem mě chytili kvůli tomuto?
Jen tak šlo zařídit, že se na to nikdo nepodívá.
Atentáty v Kuala Lumpur v roce 1996.
Říká ti to něco?
- Teroristi? - Osm z 11 obětí byli Francouzi.
Ve skutečnosti? Šlo o pomstu.
Malajské překupníky zbraní podfoukl při prodeji prostředník.
Tak vyhodili do vzduchu francouzskou ambasádu.
A ten prohnilý prostředník byl…
Pellegrini.
Pusť to.
Moje situace se změnila.
Takhle to prostě je.
Za zbraně musíte zaplatit dvojnásobek.
Dvojnásobek?
Co je to za vydírání?
Mému klientovi se to nebude líbit.
Mám spoustu dalších potenciálních klientů.
Uzavřel jste s ním dohodu.
Je mi jedno, kdo ty zbraně koupí nebo kde skončí.
Když nebudete souhlasit, varuju vás, bude po všem.
Zapomeňte na tu dohodu.
Nedáváte nám na výběr.
Ty zbraně od něj byly použity k útoku na ambasádu.
Možná ty zbraně koupil z pojistného plnění za náhrdelník.
Zveřejněme to.
Je mi jedno, kdo ty zbraně koupí nebo kde skončí.
- Je zodpovědný za ten útok. - Máme ho.
Je nahranej.
Dáme to na Twitter. Za 24 hodin to budou vědět všichni.
Tohle je velké, Fabienne. Je to síla.
Kde jste to našla?
Dobrý novinář nikdy neodhalí své zdroje.
- Je to lekce ekonomie… - To je perfektní.
Je to charitativní večeře!
Chcete přilákat dárce? Musí to vzbuzovat důvěru.
Musí to být finančně zajímavé.
- Takhle to prostě je. - Přestaň. To je nesmysl.
Pojďme tam dát veselejší barvu.
Co se děje? Nudíte se?
Co to je?
Rušíme vás?
Můžete nás nechat o samotě?
Co se děje?
Díky.
- Vysvětlíš mi to? - To ty vysvětluj.
Tohle někdo dal na Twitter.
O jaké ultimátum jde?
Musíme to smazat.
Kdo je ten Salvator813? Je to falešný účet, anonymní.
- Víš, o co se jedná? - Vůbec ne, zlatíčko.
Proč chceš smazat ten tweet, když nevíš, co to je?
Nechci, aby si celý svět myslel, že máme co skrývat!
- Jo? I když to tak není. - I když to tak není. Přesně tak.
Tahle nadace pro mě hodně znamená.
Víš, jak jsem jí oddaná, takže pokud ji může něco ohrozit, musíš mi to říct.
Nic takového neexistuje.
Přísaháš?
Lhal bych své vlastní dceři?
Má to přes 2 000 sdílení.
Pojď dál.
- Jdeš ven? - Jdu s kamarádkami na skleničku.
Pokud na mě počkaly.
Raoul je ve svém pokoji. Tak zatím.
Tak zatím.
Co ta knížka ode mně?
Jo, byla super. Dokonce jsem načal i ty další.
To je prima.
Chtěl jsem ti dát celou edici k narozeninám.
Vymyslím něco jiného.
Ohromím tebe i tvou mámu.
To těžko. Když tak často randí…
Randí?
Toho chlapa nevidí dneska večer poprvé.
Dneska je venku s holkama, ne?
Tati…
Jo?
Já jí to přeju.
- Kdo je to? - Je to doktor, myslím.
Je to fešák a má peníze.
- To pomáhá. - A má skvělou káru.
Jak to všechno víš?
- Už jsi ho potkal? - Přespal tu.
- Cože? Kdy? - Dělám si srandu!
Víš jak, máma povídá.
Povídá, protože je šťastná.
To jí přeju.
Přestaň předstírat, že je ti to jedno. To mě štve.
Zásah do hlavy! Jsi marnej.
Den po záhadném tweetu od Salvatora
vysíláme živě od domu Huberta Pellegriniho,
kde začíná tisková konference.
Pane Pellegrini!
Francie…
je země, na kterou můžeme být hrdí.
Závidí a kopírují naši ekonomiku a kulturu.
Stále máme velký vliv na svět.
A i přesto
se už delší dobu určití lidé snaží poškodit reputaci naší země.
A také ty, kteří stejně jako já, ji milují a brání.
Vybudoval jsem svou firmu na práci a úsilí.
Ve Francii platím daně.
Jsem filantrop.
A navzdory tomu
někdo včera zveřejnil nepřístojnou fámu.
Jde o anonym,
zpochybňující moji čest a bezúhonnost mé společnosti.
Obvykle ten,
který se schovává za Salvator813,
by si nezasloužil mou pozornost, mou energii.
Dnes tu stojím před vámi,
protože moje dcera
a nadace, kterou spouští
na pomoc mladým,
jsou touto fámou ohroženy.
To nemůžu dovolit.
Takže pokud tenhle Salvator chce vyvolat skandál,
pokud je přesvědčen, že to, co říká, je pravda
a že svět to musí vědět, mám na něj jednu otázku.
Proč se skrýváte?
Vylezte zpoza své klávesnice.
Nemám co skrývat.
Pokud to máte taky tak,
dokažte to.
- Děkuji vám. - Pane Pellegrini!
Pane Pellegrini?
Máte na rukou krev obětí z Kuala Lumpur?
- To nebylo v plánu. - Chytí ji. Je šílená.
To je vše, co jsem chtěl říct. Děkuji.
Pane Pellegrini!
Prosím!
To je ale ženská.
Výborně.
No tak, to jsi neměl.
- Opravdu. - Byla jste úžasná.
Bylo mi po tom tak krásně!
Schovávám se deset let a najednou jsem uprostřed akce.
Ten ubožák Brizac…
- Ten, co je ve všech těch studiích? - Jo.
Chtěl se taky zeptat.
To by nešlo, pane!
Fabienne Bériotová se ptá na ty pravé otázky!
Přede všemi! Jako za starých časů.
Jeden z Pellegriniho chlapů se mě pokusil sledovat.
- Cože? - Setřásla jsem ho.
- Jste si jistá? - Poslouchej. Mám s tím zkušenosti.
Vím, jak se zbavit ocásku.
Dobře, co dál?
Pošleme to ven.
Zveřejníme celé video online.
Ještě lepší, oslovil jsem Další vydání.
Řekl jsem jim, že Salvator chce televizní debut.
Další vydání?
To není novinařina…
Dva miliony diváků každý večer.
Tihle lidé poznají pravdu.
- Nemůžeš umlčet dva miliony lidí. - OK.
- Jsem připravená. - Já vím. Ale ne.
Já zítra budu Salvator.
Děláš si srandu? Jdu s tebou!
Zatáhl jsem vás do toho. Už jste toho udělala hodně.
Tentokrát budu riskovat já.
Dlužím to otci.
Jaký byl tvůj otec?
Hrdý.
Čestný.
A také byl tvrdohlavý.
Někoho mi to připomíná.
Nevím, o čem mluvíš.
Jdeme na to.
Je čas, aby milý Salvator vystoupil ze stínu.
- Byli vaši svědci opilí? - Omlouvám se?
Ani jeden nevypadá jako můj únosce.
Vždyť to jsou čtyři různí chlapi!
A co tenhle?
Vzal jsem toho portrétistu za Vincentem Morvillem.
Serninův komplic z Louvre. Dal nám velmi podrobný popis.
To taky není on.
Naposledy vám říkám,
přestaňte spojovat ty dva případy.
Louvre a únos. Nikam to nevede.
- To je on. - Ne, to není on.
Co se vám neohrabaně snaží říct je,
že náš podezřelý rád mění vzhled.
Vy si snad děláte srandu!
Stalo se to před třemi týdny.
Nikam jste se neposunuli! Dám ten případ někomu jinému.
Ne, zvládneme to.
Vy dva. Máte na to týden. Jen jeden.
- My dva? - Ale chápete to.
Jeho výraz u posledního portrétu.
Co jste si mysleli?
- Děje se tu něco divného. - Souhlas, díky.
Nemůžeme vyšetřovat komisaře.
Jak nemůžeme? Kdo je to? To je on!
- Tady je náš podezřelý. - Hej, Guédiro, nech toho, jo?
Slyšels Dumonta. Už na tom neděláš.
Dobře?
Latexovou houbičku.
Díky.
- Někdo tě učil se líčit? - Ne.
To já sám. Jako i dost jiných věcí.
Dvanáctku štětec.
Žiješ tu dlouho?
- To je výslech? - Ne. Promiň.
Profesionální deformace.
Štěteček na blending.
Díky.
No tak, Fabienne…
Tenhle je na stínování.
- To myslíš vážně? - Ano, myslím to vážně.
O líčení nikdy nevtipkuju. Tady.
Ano, to je on.
Mimochodem…
To je pro vás.
- Jako poděkování. - Nepotřebuju odměnu.
Věděl jsem, že to řeknete.
Udělalo by mi to radost.
Třeba zase psaní přijdete na chuť.
Víš, Assane, když jsi přišel poprvé ke mně,
nelhala jsem, když jsem řekla, že nejsem Fabienne Bériotová.
Nebyla jsem tou ženou roky.
Přivedl jsi Fabienne Bériotovou zpátky, Assane.
To je můj dárek.
Děkuju.
Dnes vám v Dalším vydání přinášíme exkluzivní rozhovor.
Hubert Pellegrini
patří mezi nejbohatší a nejštědřejší muže ve Francii.
Jeho obchodní impérium sahá od energetiky až po mediální sektor.
Nic mu nedokáže vzdorovat.
Ale dnešním hostem je člověk,
který zpochybňuje jeho čest.
Ve studiu máme Salvatora. Dobrý večer, Salvatore.
Dobrý večer.
Poprvé se ukazujete na veřejnosti.
Jste buď velmi statečný, nebo úplně šílený.
Vaši diváci rozhodnou.
Pravda. Váš vzhled je zajímavý, možná trochu překvapivý.
Neočekávali jsme…
tohle.
- Jak to myslíte? - Jste…
- Starej? - Starší.
Když máte účet na Twitteru a bojujete proti nespravedlnosti…
musíte být nezbytně mladý.
Ale na něco jste zapomněl.
Většina lidí v této zemi je starší než vy.
Dobře. Pochopili jsme, co chcete říct.
Přišel jste sem dnes večer s kazetou,
která je údajně kompromitující.
Pan Pellegrini dokonce vyšel ze svého legendárního sídla a řekl,
že se toho videa nebojí.
- Přesně tak. - Řekněte nám o tom víc.
Co je na té nahrávce? Ani já nevím. Buďme upřímní.
Uvidíte. Je to záznam ze schůzky, která se konala v roce 1996.
V Malajsii.
Vidíte na ní, jak Hubert Pellegrini nelegálně prodává zbraně.
A to teroristům, kteří tehdy zaútočili na francouzskou ambasádu.
Vážně?
Tak se na to video koukneme.
MISTROVSTVÍ FRANCIE V ŠACHU 1983
Moje situace se změnila.
Takhle to prostě je.
Jestli chcete dohodu, musíte dodržet svůj slib.
Nemožné.
Varuju vás, pánové, je po všem.
Zapomeňte na tu dohodu.
Tolik povyku pro tohle?
Jsem zmatený. Není tam nic kompromitujícího.
Nechápu vaše obvinění.
Vypadá to, že Salvatorovi došla slova.
Vrátíme se po reklamě. Zůstaňte s námi.
Sráči!
Kolik vám dal?
- Dobře, ten váš komplot… - Ty odporná hnido.
To je mi fuk!
Obraťte to tu vzhůru nohama. Potřebuju ho!
Zavolám zpátky.
- Ano, zlatíčko. - Tati?
Říkal jsem ti to, ne?
- Snůška lží. - Viděla jsem to.
Je mi to líto.
Musím ti něco říct.
Ten Salvator…
Myslím, že vím, kdo to je.
Jak to?
Nejsem si jistá, ale…
myslím si, že je to Assane Diop.
Víš, Babakarův syn.
Byl v Lucemburských zahradách…
Ukradl ten náhrdelník.
Proč jsi mi to neřekla dřív?
Já nevím. Měla jsem, ale…
Nic nedává smysl.
- Co od nás chce? - Chce nás zničit.
Ale to mu nedovolím.
Odmalička mě vinil ze smrti svého otce.
Tohle musí přestat.
Dobře.
Elity s náma zase vyběhly, J'accuse.
Nedovolíme, aby se to stalo podruhé.
Uděláme mu kafe, J'accuse, abychom ho rozveselili.
A pak znovu vyrazíme do útoku.
Zdravím, Fabienne.
Pan Pellegrini chce adresu Assana Diopa.
- Koho? - Salvatora.
- Nevím, o čem to mluvíte. - Přestaň mě zdržovat.
Tys to tehdy nepochopila?
Tak teda jinak.
Kde bydlí?
Mluv, nebo s tebou zatočím.
Máš poslední šanci! Adresu Assana Diopa!
Kde je?
Dobrý novinář
nikdy neodhalí své zdroje.
Nechápu tě, Fabienne.
Co se děje?
Fabienne.
ŠPINAVÉ PENÍZE – PELLEGRINIHO SYSTÉM
„Můj drahý Assane.
Dnes jsme možná prohráli bitvu.
Ale znám tě. Nevzdáš to.
Dokážeš rozeznat dobro od zla.
Nikdy se nevzdáváš.
Navzdory nebezpečí a silám, které se tě snaží zastavit.
Proto tě obdivuju.
Budeme bojovat.
Za tvého otce, tvou rodinu.
Za nás. Budeme bojovat, Assane.
Společně.
Tvoje kamarádka, Fabienne.“
Je to on…
Překlad titulků: Kateřina Richard