‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎FABIENNE BERIOT GĂSITĂ MOARTĂ ACASĂ
‎E vina mea, Ben.
‎Ai avut dreptate.
‎Nu trebuia s-o implic.
‎Apropo…
‎Nu vreau să mori.
‎Deci, ce să fac?
‎Să mă odihnesc?
‎Să renunț? Să-l las să câștige?
‎Sau să-mi cer scuze. ‎Scuze, dle Pellegrini!
‎Mă iertați, domnule! Încă o dată!
‎Ai o viață, Assane.
‎Ai o soție și un fiu.
‎Și e ziua lui de naștere.
‎Ai plănuit ceva?
‎I-ai promis lui Raoul.
‎- Nu mă simt în stare. ‎- Da.
‎Dar, dacă anulezi,
‎el câștigă.
‎- Ce? ‎- O să vezi, e foarte drăguț.
‎Dar nu-i rosti numele.
‎Al cui?
‎Pellegrini!
‎Youssef.
‎E nașpa ce-ai pățit.
‎Nu-i nimic. Și-n plus…
‎Îmi place hârțogăraia.
‎- Bine, pa! ‎- Pa!
‎OK.
‎Cine e ăsta?
‎Luis Perenna…
‎Sernine…
‎Luvru…
‎813, ‎Perenna…
‎Dinții tigrului…
‎Salvator…
‎Sigur că da!
‎Nu…
‎Colierul Reginei…
‎Ce naiba nu găsesc?
‎Salvator, ‎Șaptele de inimă roșie…
‎Sigur e o legătură…
‎11 DECEMBRIE ‎ZIUA DE NAȘTERE A LUI MAURICE LEBLANC
‎E incredibil.
‎Criminalistica n-are nimic.
‎Tipul a jefuit Luvrul
‎și ei nu știu nimic.
‎- Fie e norocos… ‎- Fie e cel mai bun hoț.
‎Nu începe și tu!
‎- Guédira avea o idee. ‎- Nu mai e aici.
‎Vrei să fii ca el?
‎Apropo, unde e?
‎Nu l-am concediat.
‎Se pare că e bolnav.
‎- Ieri părea bolnav? ‎- Sincer…
‎Mereu pare bolnav.
‎În regulă…
‎Dacă e în Paris, îl prindem.
‎Tată?
‎- La mulți ani, fiule! ‎- Ce-ai mai făcut?
‎Nimic.
‎Am ratat autobuzul și-am alergat.
‎- Ce e? ‎- Deschide-l!
‎Ce e chestia asta?
‎Privește!
‎Așa! Uite!
‎- Assane, are 14 ani. ‎- Și?
‎- Nu-ți place? ‎- Ei bine…
‎Îmi plac cărțile cu Lupin,
‎dar nu și costumul.
‎O să-ți placă. Crede-mă!
‎Asta nu e tot. Trebuie să mergem.
‎Unde?
‎- Surpriză. ‎- Distracție plăcută!
‎Tu nu vii?
‎Nu. Eu nu vin.
‎Mi-am făcut planuri.
‎Programare la medic?
‎M-ai pârât?
‎Dacă ai întrebări, pune-le!
‎- N-am. ‎- N-am nimic de ascuns.
‎- Ce vrei să știi? ‎- Dacă vii.
‎- Trenul e într-o oră. ‎- Ce tren?
‎Al nostru. Ai bilet.
‎Ești enervant.
‎Mereu mă pui în fața faptului împlinit.
‎Niciodată nu mă anunță.
‎Întârzie trei ore sau nu vine.
‎Vă lasă des să așteptați?
‎Muncește mult?
‎Muncește… să zicem că muncește.
‎- Cu ce se ocupă? ‎- Nu vreți să știți.
‎Doar că…
‎dacă-l vedeți pe stradă, ‎aveți grijă la portofel!
‎Nu știu pe unde e sau ce face.
‎- Ăsta e locul, 295. ‎- Aici?
‎V-au trimis și pe voi?
‎- Da. ‎- Da.
‎Am doi colegi înăuntru.
‎Urmăriți ferestrele, să nu iasă pe acolo!
‎- N-au plecat? ‎- Sunt patru.
‎Trei au plecat pe un scuter, ‎unul e înăuntru.
‎- Venim cu dv.? ‎- E pe jos. Mă descurc.
‎Păziți ferestrele!
‎Mersi, colegi!
‎- Da? ‎- Poliția, doamnă.
‎- Deschideți, vă rog! ‎- ‎Cine e?
‎- Poliția. ‎- ‎Intrați!
‎Vă mulțumesc!
‎Liniștiți-vă!
‎Am doi oameni de pază jos.
‎Va fi bine. Sunteți în siguranță.
‎Au luat ceva de aici?
‎- Nu cred. ‎- Aveți noroc.
‎Au golit
‎apartamentul vecinilor.
‎- Serios? ‎- Da. Aveți alarmă?
‎- Nu. ‎- Nu e bine, doamnă.
‎Nu e bine. Sigur se vor întoarce.
‎- Așa credeți? ‎- Sigur!
‎Nemernicii ăia nu vor renunța.
‎Dacă n-au terminat treaba, ‎se vor întoarce.
‎Își vor umple buzunarele.
‎- Dar veți rămâne aici? ‎- Nu, doamnă.
‎Nu rămân.
‎N-am cum.
‎N-avem oameni.
‎Banii se duc în altă parte. ‎Nu mai sunt fonduri.
‎- Doamne! ‎- Așa e.
‎- Ar putea fi o soluție. ‎- Da?
‎Mai complicată.
‎Eu… Vă rog!
‎Dacă aveți lucruri foarte valoroase, ‎dați-mi-le mie!
‎Cel mai bine. Așa facem.
‎Le voi ține la secție,
‎în camera cu probe, în siguranță.
‎Le puteți lua după ce-i prindem pe hoți.
‎Da, așa facem.
‎Va trebui să fac mai multe acte.
‎- Va trebui… ‎- Vă rog!
‎În regulă.
‎Așa facem.
‎Doamnă.
‎Doar ce e mai de valoare.
‎Așa.
‎Le am de la soțul meu.
‎A lucrat la o mină de diamante ‎din Congo-ul Belgian.
‎- Ce vremuri! ‎- Localnicii stăteau pe o avere.
‎- Nu știau. Noi am luat ce am vrut. ‎- Foarte bine.
‎- Și cerceii? ‎- Da, sigur.
‎Mulțumesc! Mai…
‎am o rugăminte.
‎Am un ou Fabergé.
‎Doamnă, nu pot să iau totul.
‎Vă rog!
‎- Sunteți teribilă. ‎- Știu.
‎Bine.
‎- Pentru Congo-ul Belgian. ‎- Mulțumesc, tinere!
‎Sunteți un domn.
‎Acest bărbat e sufletul-pereche.
‎E mult spus.
‎Sunt cuvintele dv.
‎Ultima oară, ați spus:
‎„Assane e făcut pentru mine, ‎fie că-mi place, fie că nu.
‎E sufletul meu pereche.”
‎Deci…
‎Credeți în suflete-pereche?
‎Să zicem
‎că, atunci când mă ține în brațe,
‎da, cred, dar…
‎când fac cina și el întârzie trei ore,
‎e mai complicat.
‎Îmi zic că va fi mai bine
‎și sunt momente...
‎când ne e bine. Vorbim despre viitor
‎și, dintr-o dată,
‎nu se poate abține să nu strice tot.
‎E un cerc vicios?
‎Nu știu dacă chiar îl iubesc.
‎A trecut mult timp…
‎Ne-am distrat, am trecut prin multe.
‎E cel mai bun prieten, dar…
‎Nu cred că e bărbatul vieții mele.
‎Nu-i datorați nimic. ‎Nu sunteți căsătoriți, nu aveți copii.
‎Voi vorbi cu el diseară.
‎Și așa, vom…
‎- Vom vedea. ‎- Ce anume?
‎Dacă îi pasă de mine.
‎Nemernicul!
‎- Nu l-ați văzut? ‎- Nu.
‎- A scăpat pe acoperiș. ‎- Rahat!
‎- A fugit. Nu l-ați văzut? ‎- Nu.
‎Nu merită să ne riscăm viața.
‎A scăpat asta.
‎- Uitați! ‎- Ia te uită!
‎- Nu e rău. ‎- Numai bine.
‎Le duc la secție, drept probe.
‎- Mă ocup eu de acte. ‎- Mersi!
‎- Așa e corect.
‎- O zi bună! ‎- La revedere!
‎Sunt rapizi. Aleargă peste tot…
‎Sunt agili. Bun, mersi!
‎- La revedere! ‎- Mersi!
‎Ne putem vedea diseară?
‎Trebuie să vorbim.
‎Ce? Îmi folosesc vocea serioasă? Nu.
‎E vocea mea normală.
‎Serioasă, da.
‎Ne vedem la cină?
‎Bine, la șapte seara. ‎Alege un loc liniștit!
‎Nimic extravagant, da?
‎Bine. Ne vedem diseară.
‎- Ce număr, Assane? ‎- Optzeci și cinci.
‎- 84, 85 și 86. ‎- 85…
‎- Optzeci și șase… ‎- Aici!
‎- Acolo. ‎- Super.
‎Le Havre nu e cine știe ce.
‎Nu acolo mergem.
‎Serios? Atunci, unde?
‎Sub cetatea Fréfossé.
‎„În aval de la Étrerat, camera domnițelor.
‎Sub cetatea Fréfossé, acul scobit.”
‎Exact.
‎Mergem în Étretat.
‎- Îl celebrăm pe Lupin. ‎- Așa.
‎De asta te iubesc. Vezi?
‎Îl cunosc de 25 de ani.
‎Normal că m-a pus ‎să citesc ‎Enigma acului scobit.
‎- Îmi mai amintesc câte ceva. ‎- Câte ceva?
‎- Câte ceva. ‎- Stai așa!
‎Jumătate de metru în piatră.
‎Măsoară 19 stânjeni.
‎Întoarce crucea!
‎Urcă pe a 44-a treaptă!
‎Apoi, la a 357-a…
‎Vei găsi comoara lui Arsène Lupin.
‎Voi doi sunteți complet nebuni.
‎Nebuni, dar conectați.
‎- Locul ăsta e OK. ‎- Ce zici?
‎Nu te duc oriunde.
‎Credeam că îi inspectezi.
‎Ți-am mai zis.
‎- Cu cât sunt mai mulți bani… ‎- Cu atât sunt mai ușor de păcălit.
‎Am găsit un loc pentru magazin.
‎În piața de vechituri. Un parter întins…
‎pentru clienții normali
‎și un subsol pentru clienții…
‎ceilalți.
‎- Secții de poliție? ‎- Nu prea aproape.
‎E perfect.
‎- Așa zic. ‎- Ne pricepem.
‎Prima ta vânzare.
‎- E un Fabergé? ‎- Da, de ce?
‎Începem în forță.
‎Înțeleg de ce ești aici.
‎- Ba nu. ‎- Ba da.
‎Revin.
‎Nu mă mai urmări!
‎Pe bune?
‎Tu mă urmărești. Ce cauți aici?
‎Tare arătos.
‎Sunt luat.
‎Asta te oprește?
‎Ca să vezi!
‎- E o greșeală. ‎- E enervant că ai dubii.
‎- Eu nu am. ‎- Nu. Asta e problema.
‎E o problemă?
‎E o problemă mare.
‎- Nu-i mai pot face asta lui Claire. ‎- Claire?
‎Și numele e plictisitor. ‎Sigur și restul e.
‎Sunt băiat bun.
‎Ba nu.
‎Nu ești. Asta-mi place.
‎Înțeleg…
‎Nu te voi aștepta.
‎Poți să nu mai aștepți.
‎- O iubesc pe Claire. ‎- Și eu pe tine.
‎Ce ne facem?
‎Nu te las să pleci.
‎Îmi pare rău!
‎Mă bucur că sunt cu voi.
‎Îmi place.
‎E doctorul?
‎Se numește Marc.
‎Și nu e treaba ta.
‎Ai mai ieșit cu Marc?
‎Nu e treaba ta.
‎- N-a mai ieșit. ‎- Hei!
‎- Facem o poză? ‎- Haide!
‎Bine.
‎Așa.
‎Stai! Arată-mi!
‎Stai!
‎- S-o vedem! ‎- Stai!
‎- S-o vedem. ‎- Da!
‎E drăguță, nu?
‎Îi place cum arată.
‎Incredibil.
‎Arăt bine. Și tu la fel.
‎Cum stăm?
‎Sunt cu el în tren.
‎- Te-a văzut? ‎- ‎Nu cred.
‎Dar e cu familia.
‎Pe ei lasă-i în pace!
‎Dar să scăpăm de el.
‎- Nu mă dezamăgi! ‎- Sigur.
‎Mulți ani trăiască!
‎La mulți ani, Raoul!
‎Mulți ani trăiască!
‎Bravo!
‎Mulțumesc!
‎Încetează!
‎Bravo!
‎Merită sărbătorit.
‎Serios.
‎Ce frumos! Îl recunoști?
‎- Pentru tine. ‎- Minunat.
‎Poftim!
‎- Chec, preferatul meu. ‎- N-avem de băut. Stai!
‎- Mă ocup eu. ‎- Lasă!
‎Revin imediat.
‎Bună! Biletul, vă rog!
‎- Mersi! Bună! ‎- Bună!
‎Biletul, vă rog! Mulțumesc!
‎Când ajungem?
‎- În 20 de minute? ‎- Mersi!
‎Bună, biletul, vă rog!
‎Mulțumesc!
‎La naiba!
‎Unde e tata?
‎Vine.
‎N-am găsit nimic de băut.
‎- Dar fac cinste cu șampania. ‎- Unde ai fost?
‎M-am bătut.
‎Am dat de un tip care mi-a zis
‎că cea mai bună carte cu Lupin ‎e ‎Călătorul misterios‎.
‎- E bună. ‎- Dar nu cea mai bună.
‎I-am explicat. I-am zis frumos.
‎El s-a enervat. A înțeles greșit.
‎Prostii!
‎Exact. Prostii.
‎Și tipul…
‎Ei bine…
‎Am rezolvat. ‎Ne-am ciondănit. Nimic serios.
‎Puțină mișcare.
‎E în regulă.
‎Te urăsc.
‎Nu-ți place?
‎Abia s-a deschis. E în vogă.
‎Cui îi pasă? Nu asta e problema.
‎Am zis „nimic extravagant”. ‎E prea elegant.
‎Și ce?
‎Mulțumesc!
‎Voiam un loc liniștit, ‎ca să-ți zic ce vreau să zic.
‎- E liniște. ‎- Château Carbonnieux?
‎Nu, mulțumesc!
‎Domnule?
‎Foarte liniștit.
‎- Mulțumesc! ‎- Cu plăcere.
‎Îmi pare rău.
‎Putem pleca.
‎- Nota, vă rog! ‎- Nu!
‎Ei bine, spune-mi!
‎Ce?
‎Pare serios, spune-mi!
‎Sunt însărcinată.
‎Ce ai spus?
‎Sunt însărcinată.
‎Cu un copil?
‎- Evident! ‎- Al meu?
‎Voi fi tată?
‎- Asta vrei să zici? ‎- Da.
‎Știi că e de bine, nu?
‎- Nu știu. ‎- Ba da!
‎Ai îndoieli. De asta ai fața asta.
‎Voi fi tată!
‎- Încetează! ‎- Voi fi tată!
‎Va fi cea mai bună mamă din lume!
‎Oprește-te!
‎Voi fi tată!
‎Nu e un loc liniștit. Haide!
‎Așa!
‎Mulțumesc!
‎Doamnelor și domnilor, ajungem
‎în gara Le Havre.
‎Vă rugăm să vă luați lucrurile!
‎Vă urăm o zi plăcută!
‎Bună!
‎Mergi la Étretat?
‎- Ești fan Lupin? ‎- Da.
‎- Tu? ‎- Mi-a plăcut. Tata mi-a zis de el.
‎Are gusturi bune.
‎- Vă cunoașteți? ‎- Nu.
‎Puțin.
‎Mesaj, șefule.
‎Soția?
‎Nu, număr ascuns.
‎Ce zice?
‎Să vedem… „Hei,
‎sunt Paul Sernine.
‎Trenul meu oprește la Le Havre.
‎Bem o cafea? Am pardesiu bej.”
‎Un nebun care mi-a găsit numărul.
‎„Mersi pentru pixul de la Luvru.”
‎Sunați la Le Havre acum!
‎Bun, Raoul. Hai!
‎Mersi!
‎Vă prind din urmă.
‎- Pe mai târziu? ‎- Pa!
‎Te vei ridica și vom merge în liniște.
‎Nu face vreo prostie!
‎- Cunoști ‎Călătorul misterios? ‎- Nu mișca!
‎Nu mișca! Mâinile sus!
‎Am zis mâinile sus!
‎- Scoate mâinile! ‎- Pardesiu bej, el e.
‎- Acum îl cunoști. ‎- Scoate mâinile! Mâinile sus!
‎La pământ!
‎- La pământ! ‎- Ușor!
‎Ușor!
‎- Așa. ‎- Ușor!
‎Ce e ăsta?
‎Ce ai în buzunar?
‎Asta ce e?
‎Nu mai știu, ce se întâmplă cu Lupin?
‎Nu se știe. N-a fost prins.
‎Asta dovedește că e ficțiune. ‎În realitate, ar fi prins.
‎Dacă n-ar ști când să renunțe.
‎- Deci? ‎ - Ei bine…
‎Ar arăta ridicol în altă parte…
‎- Dar e elegantă. ‎- De acord.
‎- Revin. ‎- Unde pleci?
‎- Să văd acul scobit. ‎- Nu pleca departe!
‎Când o să naști?
‎Cred că pe 11 decembrie.
‎Nu.
‎Da. E vreo problemă?
‎- Ce? ‎- E 11 decembrie!
‎Claire!
‎E ziua lui Maurice Leblanc!
‎- Și? ‎- E un semn!
‎Vrei să-l cheme Maurice?
‎De ce nu?
‎Nu Maurice.
‎Nu, nu Maurice. Assane Junior.
‎- Assane Junior? ‎- Da.
‎- Ești nebun? ‎- Știu.
‎Arsène.
‎Nu, nu Arsène.
‎Nu știu cum îl va chema,
‎dar îl voi iubi.
‎Îl voi apăra cu toată puterea.
‎Deci, n-o mai dai în bară?
‎Nu.
‎Promit.
‎Știu.
‎- Raoul. ‎- Raoul?
‎- Da! ‎- Nu, nu Raoul!
‎- Da, Raoul. ‎- Nu!
‎- Raoul. ‎- Nu!
‎Spune-mi,
‎ăla cine era?
‎Care era problema lui?
‎Știu că se întâmplă ceva.
‎Nu sunt tâmpită.
‎Assane!
‎Răspunde-mi!
‎Trebuie să mă ocup de ceva.
‎Ceva important pentru mine. ‎Și pentru Raoul.
‎E vorba despre tata.
‎Despre care n-ai vorbit timp de 25 de ani?
‎Despre care nu știu nimic?
‎Trebuie s-o fac. Apoi, îți voi spune.
‎O să-i pun capăt.
‎Am mai spus asta.
‎- De 100 de ori. ‎- Da.
‎N-ai motive să mă crezi.
‎- Dar așa e. ‎- Da.
‎Știu că și acum așa e, ca de obicei.
‎Și asta ai mai zis.
‎Am nevoie de mai mult, Assane. ‎Nu e de ajuns.
‎Nici nu-mi răspunzi.
‎Ce contează? Nu asta contează.
‎Tu și Raoul contați.
‎Dă-mi o șansă!
‎Ultima șansă.
‎Stai, unde-i Raoul?
‎Nu-l văd.
‎Raoul?
‎Nu seamănă deloc.
‎Avea o piatră prețioasă.
‎Îl vom aduce înapoi de la Le Havre.
‎- Unde plecați? ‎- Să-l luăm pe Sernine.
‎L-au eliberat. Nu era el.
‎- Avea piatra prețioasă. ‎- Era înarmat.
‎Avea permis de port-armă și alibi.
‎Deci…
‎- Piatra i-a fost pusă în buzunar. ‎- Stați!
‎De ce?
‎Ca să mai pierdem două săptămâni?
‎I s-a înscenat. Aflați cine a făcut-o!
‎Căutați lista pasagerilor,
‎urmăriți filmările!
‎Faceți-vă treaba, n-o s-o fac eu.
‎Ce-i tâmpenia asta? Nu-l putem interoga?
‎- Ce porcărie! ‎- Ce vrei să zic?
‎Adu-mi lista pasagerilor!
‎Va dura o grămadă.
‎O treabă pentru Guédira. Unde e?
‎Raoul!
‎Sunt Raoul. Lăsați un mesaj!
‎Ați văzut un copil de 14 ani? ‎Mulatru, purta o pălărie înaltă?
‎Toți băieții poartă asta.
‎Mulatru, cu părul vâlvoi?
‎Dă-mi drumul!
‎Lupin?
‎Subtitrarea: Alexandru Pintilei