EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
FABIENNE BERIOT FUNNEN DÖD I SITT HEM
Det är mitt fel, Ben.
Du hade rätt.
-Jag skulle inte ha dragit in henne. -Angående det...
-Jag vill inte hitta dig hängd. -Vad ska jag göra, då?
Lägga mig?
Ge upp och låta honom vinna?
Be om ursäkt kanske? Ursäkta om jag störde, monsieur Pellegrini.
Förlåt min gode herre. Igen.
Du har ett liv.
Du har en fru och en son.
Det är din sons födelsedag.
Har du förberett nåt?
Du lovade Raoul.
-Jag är inte på humör. -Visst.
Men om du ställer in är det han som vinner.
-Vad ska du göra? -Han är jättesnäll.
Nämn bara inte du-vet-vem.
Vem?
Pellegrini!
Youssef.
-Trist att de tog dig från fallet. -Det gör inget. Dessutom...
-Pappersarbete är min sanna passion. -Okej, hejdå.
Okej.
Vem är det här?
Luis Perenna…
Sernine…
Louvren…
813, Perenna…
Tigertänderna...
Salvator...
Det är klart!
Nej...
Drottningens halsband…
Vad fan är det jag har missat?
Salvatore, Hjärter sju...
Det måste finnas ett samband…
11 DECEMBER: MAURICE LEBLANCS FÖDELSEDAG
Det är inte klokt.
Teknikerna har ingenting.
Killen rånade Louvren och de har ingenting på honom.
-Antingen har han tur... -Eller så är han en mästare.
Börja inte du med.
-Guédira hade en ledtråd. -Vill du också bli tagen av fallet?
Var är han förresten?
Jag sparkade honom inte.
Han sa att han är sjuk.
Verkade han sjuk igår?
Ärligt talat... ser han alltid lite sjuk ut.
Okej.
Om han är i Paris ska vi ta honom.
Pappa?
-Grattis på födelsedagen. -Var har du hållit hus?
Ingenstans.
Jag missade bussen, så jag sprang.
-Vad är det? -Öppna det.
Vad är det där?
Kolla.
Hoppla. Så där.
-Assane, han är fjorton år. -Och?
-Gillar du den inte? -Tja...
Jag gillar böckerna om Lupin, men...
-Hatten vet jag inte. -Det gör du visst. Lita på mig.
Det är inte allt. Vi måste faktiskt gå.
Vart?
-Överraskning. -Ha så roligt.
-Ska inte du med? -Nej, jag ska inte med.
Jag har andra planer.
Ska du till läkaren?
Har du skvallrat?
Har du några frågor, så fråga på.
-Inga frågor. -Jag döljer inget.
-Vad vill du veta? -Om du följer med.
-Tåget går om en timme. -Vilket tåg?
Vårt tåg. Jag har en biljett åt dig.
Du är jobbig, Assane.
Du ställer mig alltid mot väggen.
Han förvarnar mig aldrig.
Han är tre timmar sen eller dyker inte upp.
Är det ofta han inte dyker upp?
Jobbar han mycket?
Jobbar... Det kan man knappast kalla det.
-Vad gör han? -Det vill ni inte veta.
Låt oss säga…
Om ni stöter på honom på gatan, så håll i plånboken.
Jag vet inte hälften av vad han gör.
-295. Här är det. -Här?
Ringde de er också?
-Ja. -Ja.
Jag har två män där inne.
Kolla under fönstren om de skulle försöka smita.
-Är de kvar där? -De var fyra.
Tre stack på en moped, en är kvar där inne.
-Ska vi följa med? -Det är en unge. Jag klarar mig.
Gå och kolla fönstren.
Tack, kollegor.
-Ja? -Madame, det är polisen.
-Öppna dörren, tack. -Vem är det?
-Det är polisen. -Okej, kom in.
Tack, madame.
Lugna er. Jag har två kolleger som vaktar utanför.
Det är okej, ni är trygg nu, madame.
Tog de något?
-Jag tror inte det. -Det var tur.
De tömde hela er grannes lägenhet.
-Är det sant? -Ja. Har ni nåt larm?
-Nej. -Det måste ni ha, madame.
Det är inte bra. De kommer att komma igen.
-Tror du det? -Det är säkert!
De jävlarna ger sig aldrig.
Avslutar de inte jobbet kommer de tillbaka.
De fyller sina fickor.
-Men ni stannar väl? -Nej, madame.
Jag kan inte stanna. Det går inte.
Underbemanning. Pengarna går till förorterna. Vi ärliga får inget kvar.
-Kära nån. -Så sant som det är sagt.
-Det kan finnas en lösning. -Ja?
-Det är lite komplicerat. -Jag... Snälla.
Ni kan ge era mest värdefulla föremål till mig.
Det är nog bäst. Vi gör så.
Jag förvarar dem på stationen på bevisavdelningen. Ni kan vara lugn.
Sen kan ni hämta dem när vi tar skurkarna.
Ja. Så gör vi.
-Det blir en del pappersarbete för mig. -Snälla.
Okej.
Vi gör så.
Madame.
Bara det mest värdefulla.
Se där.
Jag fick dem av min man.
Han arbetade med diamantgruvor i Belgiska Kongo.
-Den gamla goda tiden. -Lokalbefolkningen hade en förmögenhet.
-De hade ingen aning, så vi tog för oss. -Det gjorde ni rätt i.
-Örhängena också? -Ja, tack.
Tack. Jag...
Jag har en tjänst till att be er om. Jag har ett Fabergéägg.
Madame, jag kan inte ta med mig allt.
Snälla.
-Ni är övertygande. -Jag vet.
Okej.
-Till minne av Belgiska Kongo. -Tack, unge man.
Ni är en gentleman.
Är han er själsfrände?
Själsfrände är lite starkt.
Det är era ord.
Förra gången sa ni:
"Assane är min, vare sig jag gillar det eller inte."
"Han är min själsfrände." Så...
Tror ni på själsfränder?
Jag vet bara att när han håller mig hårt i sina armar...
...så tror jag det, men...
...när han är tre timmar sen till middagen jag lagat så är det svårare.
Jag tänker att det ska bli bättre.
Sen finns det stunder när...
...när vi har det bra och pratar om framtiden.
Sen helt plötsligt är det som om han inte kan låta bli att förstöra allt.
Den onda cirkeln?
Jag vet faktiskt inte om jag är kär i honom.
Det har gått så lång tid...
Vi har roligt, och vi har gått igenom så mycket.
Han är min bästa vän, men…
Han är nog inte mannen för mig.
Ni är inte skyldig honom nåt. Ni är inte gifta och har inga barn.
Jag pratar med honom ikväll.
På så vis...
-Vi får väl se. -Vad får ni se?
Om han bryr sig om mig.
Den jäveln!
-Såg ni honom inte? -Nej.
-Han stack genom taket. -Fan.
-Han kom undan. Såg ni honom inte? -Nej.
Vi tjänar för lite för att riskera livet.
Han tappade det här.
-Se här. -Ser man på.
-Inte illa. -Jackpot.
Jag tar det till stationen som bevis.
-Jag tar hand om pappersarbetet. -Tack.
Tack, kolleger.
-Ha en bra dag. -Hejdå.
De är snabba i den åldern. De springer runt...
De är så smidiga. Okej, tack.
-Hejdå. -Tack.
Kan vi ses ikväll?
Vi måste prata.
Vad då min allvarliga röst? Nej.
Det är min vanliga röst. Allvarligt, ja.
Kan vi äta middag ihop?
Okej, klockan 19.00. Välj ett lugnt ställe.
Inget överdrivet, okej?
Okej, vi ses ikväll.
-Vilket nummer, Assane? -85.
-84, 85 och 86. -85...
-86... -Här!
-Där. -Toppen.
Le Havre är inte så spännande.
-Det är inte dit vi ska. -Vart ska vi då?
Under fortet i Fréfossé.
"Nedströms från Étretat, i jungfruns rum.
Under fortet i Fréfossé L'Aiguille creuse".
Exakt.
Vi ska till Étretat.
-Det är en fest för Lupin. -Se där.
Det är därför jag älskar dig. Ser du?
Jag har ju känt honom i 25 år.
Klart att han bad att mig läsa Chifferskriften.
-Så jag minns lite av den. -Lite?
-Lite. -Vänta nu.
Två fot på bokstäverna i stenen.
Motsvarar nitton famnar.
Vrid på korset.
Gå upp till 44:e trappsteget.
Sen till det 357:e...
Där hittar du Arsène Lupins skatt.
Ni två är faktiskt helt störda.
Ja, men vi förstår varandra.
-Det är inte så dumt här. -Vad trodde du?
Bara det bästa för dig.
-Du spanar inte eller? -Jag har ju sagt det.
-Ju mer pengar man har... -...desto mer lättlurad är man.
Jag har hittat ett perfekt ställe.
På loppmarknaden.
Det är en stor bottenvåning för vanliga kunder.
Och en källare för kunder... som inte är vanliga.
-Närmaste polisstation? -Inte nära.
Perfekt.
-Jag tror det. -Vad bra.
Första varorna till butiken.
-Är det Fabergé? -Ja, hurså?
Det går bra nu.
Jag förstår varför vi är här.
-Självklart inte. -Jo.
Jag kommer snart.
Sluta följa efter mig.
Skojar du?
Det är du som följer efter mig. Vad gör du här?
-Du är stilig. -Jag är upptagen.
Stör det dig nu? Det var inga problem förr.
-Det är ett misstag. -Det är irriterande hur du tvivlar.
-Det gör inte jag. -Det är problemet.
Är det ett problem?
Det är ett stort problem.
-Jag kan inte göra så mot Claire längre. -Claire?
Till och med namnet är tråkigt. Jag kan tänka mig resten.
-Jag är en bra person, Juliette. -Nej, inte alls.
Du är ingen bra person, och det är det jag gillar.
Okej...
-Jag väntar inte hela livet. -Du kan sluta vänta.
-Jag älskar Claire. -Och jag älskar dig.
Vad gör vi då?
Jag släpper dig inte.
Jag beklagar.
Vad kul att åka bort med er.
Det är fint.
Är det läkaren?
Han heter Marc.
Det angår inte dig.
Har du träffat Marc igen, sen förra gången?
Det angår inte dig.
-Det har hon inte. -Hör du!
-Ska vi ta kort? -Okej.
Så där.
Vänta, får jag se?
Vänta.
-Får jag se? -Sluta!
-Vi vill se. -Ja!
Det blev väl fint?
Han är kär i sig själv.
Helt otroligt.
Jag är rätt snygg. Du ser inte så dum ut själv.
Hur går det?
Jag är på tåget med honom.
-Såg han er? -Nej, det tror jag inte.
Han är med sin familj.
Låt dem vara.
Men gör er av med honom för gott.
-Gör mig inte besviken. -Okej, monsieur.
Ha den äran i dag
Ha den äran idag
Ha den äran Raoul
Ha den äran idag
Bravo!
Tack!
Sluta.
Bravo.
Vilken fest.
På riktigt.
Fin va? Känner du igen honom?
-Till dig. -Vad fint.
Varsågod.
-Tigerkaka, som jag älskar. -Vi har inget att dricka.
-Det fixar jag. -Strunta i det.
Jag kommer strax.
God dag. Biljetten, tack.
-Tack. God dag. -Hej.
Biljetten, tack. Tack.
När är vi framme?
-Om 20 minuter. -Tack.
Hej, biljetten, tack.
Tack.
Helvete!
Var är pappa?
Han kommer nu.
Jag hittade inget.
-Jag bjuder på champagne. -Vart gick du?
Jag hamnade i slagsmål.
Jag stötte på en kille som sa
att Resenären är den bästa Lupinboken.
-Den är ju bra. -Ja, men inte bäst.
Jag förklarade det snällt för honom.
Han blev irriterad och tog det på fel sätt.
Nonsens.
Jag håller med. Det är nonsens.
Och killen...
Ja ja...
Det är okej nu. Vi bråkade lite bara, inget allvarligt.
Lite träning.
Det är okej.
Jag hatar dig.
Gillar du inte restaurangen? Den är nyöppnad, alla pratar om den.
Vem bryr sig? Det är inte grejen.
Jag sa "överdriv inte". Det här är superflott.
Och?
Tack.
Jag ville ha ett lugnt ställe, för att berätta en sak.
-Det är lugnt. -Château Carbonnieux?
Nej, tack.
Monsieur?
Jättelugnt.
-Tack. -Ingen orsak.
Förlåt.
Vi kan gå.
-Notan, tack. -Nej!
Berätta då.
Vad är det?
Det ser allvarligt ut, så berätta.
Jag väntar barn.
Vad sa du?
Jag väntar barn.
Väntar du barn?
-Ja. -Väntar du mitt barn?
Ska jag bli pappa?
-Är det vad du säger? -Ja.
Det är ju en bra sak.
-Jag vet inte. -Jo!
Du tvekar. Det är därför du ser ut så.
Jag ska bli pappa.
-Sluta! -Jag ska bli pappa.
Här sitter världens bästa mamma!
Sluta.
Jag ska bli pappa!
Det är inte lugnt här. Vi sticker.
Då går vi.
Tack!
Mina damer och herrar, vi anländer nu i Le Havre.
Ta med alla era tillhörigheter.
Vi önskar er en trevlig dag.
Hej. Ska ni också till Étretat?
-Gillar du Lupin? -Verkligen.
-Du då? -Ja. Pappa introducerade mig.
Din pappa har god smak.
-Känner ni varandra? -Nej.
Lite.
Sms, chefen.
Är det min fru?
Nej. Okänt nummer.
Vad står det?
Så här: "Hej, det är Paul Sernine.
Mitt tåg är strax i Le Havre. Vill du fika? Jag bär en beige kappa."
-En tokstolle som hittat mitt nummer. -"Tack för pennan i Louvren."
Ring Le Havre direkt!
Okej, Raoul, då går vi.
Tack.
Jag kommer ifatt.
-Vi ses snart? -Snart.
Res dig upp, så kliver vi av lugnt och fint.
Försök inte hitta på nåt.
-Känner du till Resenären? -Stanna!
Rör dig inte. Upp med händerna!
Upp med händerna, sa jag.
-Händerna ur fickorna. -Beige kappa. Det är han.
-Nu gör du det. -Händerna ur fickorna!
Ner på marken.
-Ner på marken. -Lugnt.
Lugnt.
-Så ja. -Lugnt.
Vad är det här?
Vad har du i fickorna?
Vad är det här?
Vad var det som hände med Lupin i slutet?
Ingen vet. Han åkte aldrig fast.
Det visar att det är fiktion, för i verkligheten skulle han det.
Om han inte visste när han skulle sluta.
-Så? -Nja...
På andra platser skulle den se löjlig ut, men den är rätt flott.
-Jag kommer snart. -Vart ska du?
-Jag vill se L'Aiguille creuse. -Försvinn inte.
När kommer barnet?
Den 11 december tror jag.
Nähä?
Jo. Är det ett problem?
-Vad är det? -Den 11 december.
Claire! Det är ju Maurice Leblancs födelsedatum.
-Okej, och? -Det är ett tecken.
-Vi döper honom inte till Maurice. -Varför inte?
Inte Maurice.
Nej, inte Maurice. Assane Junior.
-Assane Junior? -Ja.
-Är du galen? -Jag vet.
Arsène.
Nej, inte Arsène.
Jag vet inte vad han ska heta... men jag älskar honom.
Jag ska skydda honom.
Inga fler felsteg, då?
Inga fler felsteg.
Jag lovar.
Jag vet.
-Raoul. -Raoul?
-Ja! -Nej, inte Raoul!
-Jo, Raoul. -Nej!
-Raoul. -Nej!
Säg mig en sak. Vem var det där?
Vad var det för problem?
Jag såg ju att det var nåt.
Jag är ingen idiot.
Assane!
Svara mig!
Jag har en sak att lösa.
Det är viktigt för mig och för Raoul.
Det har med pappa att göra.
Som du inte har pratat om på 25 år?
Som jag inte vet nånting om.
Jag måste avsluta det här, sen ska jag berätta.
Jag ska sluta med det där.
Jag har sagt det förut.
-Hundra gånger. -Ja.
Du har ingen anledning att tro mig.
-Men det är sant. -"Det är sant."
Den här gången är det sant, som alltid. Det har du också sagt förut.
Jag behöver mer än så, Assane. Det räcker inte.
Du svarar mig inte ens.
Vem bryr sig? Det är inte det viktiga. Du och Raoul är det viktiga.
Ge mig en chans.
En sista chans.
Vänta. Var är Raoul?
Jag ser honom inte.
Raoul?
Det är då rakt inte han.
Han hade en sten från halsbandet. Vi tar hit honom till Paris.
-Vart ska ni? -Hämta Sernine i Le Havre.
De släppte honom. Det var inte han.
-Han hade en sten. -Han var beväpnad.
Han har vapenlicens och alibi för stölden.
Men stenen...
-Nån lade den i hans ficka. -Vänta nu.
Vänta på vad?
Två veckor till på en falsk ledtråd?
Någon satte dit honom. Ta reda på vem som gjorde det.
Gå igenom passagerarlistan, och få hit övervakningsfilmen.
Gör ert jobb alltså, jag tänker inte göra det åt er.
Vad är det för skit? Får vi inte förhöra honom?
-Det här är skit. -Vad ska jag säga?
Skaffa fram passagerarlistan.
Det kommer att ta tid.
Det kan Guédira göra. Var är han?
Raoul!
Det är Raoul. Lämna ett meddelande.
Har du sett en 14-åring? En mörkhyad kille med hög hatt?
Det är killar i hatt överallt här.
En mörkhyad kille med stort hår?
Släpp mig!
Lupin?
Undertexter: Sara Palmer