PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Drahý Male,
nevím, kde tě tento dopis zastihne,
ale nestrachuj se o mě.
Jsem v pořádku.
V bezpečí v Malém paláci.
Jako bych mrkla a celý svět se změnil.
Ale dobré na tom je, že mám poprvé svůj vlastní pokoj…
Svatí! Koupala ses už někdy?
A co to máš s obličejem?
Bude to víc práce, než jsem myslela.
Dones mi soupravu.
…a spoustu služek, které mi projevují naprostý respekt.
Vážně, neutuchající… respekt.
Mně, tvé malé kamarádce z Keramzinu.
Hodně bychom se tomu nasmáli, kdybys tu byl.
[staroravsky] Smrdí jako kůň.
Koně jsou aspoň k něčemu.
Přestaňte.
Dokážu se umýt sama.
A ano, páchnu jako kůň.
Na jednom jsem ujela 320 kilometrů potom, co mě málem zabili.
Dvakrát.
Rozumím staré ravštině a bylo to dost urážlivé.
Za hodinu tě představí králi Pjótrovi
a generál Kirigan mi nakázal, ať vypadáš k světu.
Mám se setkat s králem?
- Za hodinu. - Jejda.
Ano, „jejda“.
Tak pohni.
Tohle všechno je přehnané. Nic z toho nepotřebuju.
Svatí! To je samet?
Nejdřív bych zamaskovala její šuhanské oči, slečno Safinová.
Všichni ven.
Děkuji.
Ráda se zbavím těch harpyjí.
Personál si nevybírám. Přiděluje ho královna.
Hlavně aby mohla špehovat.
Nedělej mi nic s očima.
Je mi jedno, že jsi z části Šuhanka.
Vadí mi, že vypadáš hrozně.
Něco je jen povrchové, ale něco jde hloub.
Jsi hojička.
Jsem krejčová.
Umím opravit, ale i změnit.
Krejčovou jsem ještě nepotkala.
Jsem skoro tak vzácná jako ty,
ale dbám na to, aby královně nepovisla prsa,
takže nejsem tak důležitá.
Pro královnu ano,
ta nerada vidí praskliny na svém porcelánu.
Ne, to je památka na domov.
Sentimentální.
To napravím také.
Ale teď si sedni.
Tohle půjde.
Vydrží jen pár dní.
Kolik ti bylo, když jsi to zjistila?
Hledači mě našli, když mi bylo 11.
Tehdy mě generál Kirigan daroval královně.
Ale na sobě pracuji od tří let.
Od tří let?
Svatí! Já nemůžu před krále.
Potřebuju víc času. Griša jsem jen den.
Třeba ti to jen dřív nedošlo.
Ale jsi jí celý život.
A teď jsi tady, abys zničila Vrásu.
NOVOKRIBIRSK, ZÁPADNÍ RAVKA
Nenajal jsem vás jen kvůli přechodu Vrásy.
Jste s námi i proto, že pašujete griši z Malého paláce,
kde je náš objekt.
- Nositelka slunce. - Údajná.
Podvodnici by nedrželi
na nejzabezpečenějším místě v Ravce.
Znáte někoho, kdo nás dostane dovnitř, že?
Smrtiče.
Jak vím, že jí můžeme věřit?
Nina tam vyrostla.
Většina grišů vyrostla v Malém paláci.
Málo by jich zradilo svého generála
a ještě méně by pomohlo cizincům ukrást jejich nejcennější věc.
Nina je rebelka.
Podle ní by měla být služba koruně dobrovolná.
Nucenou službu nesnáší víc než Fjerdany.
Nino, opozdila ses s platbou.
Vyrovnáme to? Nebo mám zavolat drába?
Měj se mnou trpělivost.
Ale jistě.
Můžu pro tebe udělat ještě něco,
než se vrátíš na Bludný ostrov?
Brzy dorazí muž, co si říká Konduktor.
Doprovoď ho do mého pokoje.
Bude mi ctí.
[fjerdsky] Hledejte dál. Někde tu je.
Potřebujete pokoj?
Čarodějnice.
Teď patříš nám.
Ženská, co se pere.
Věděla, že přijdeme.
Neopozdila se. Je pryč.
Ano, ale věci má…
Co to je?
Drüskellové. Nemilosrdní lovci grišů.
Proto ty fjerdské kryddy,
co majitel počítal, když jsme přišli.
Nejspíš ji prozradil.
Nejspíš už je na lodi do Fjerdy.
Měli volný prostor na útok.
Ujisti se, že nás nic nepřekvapí.
To je konec.
Přišli jsme o cestu do Malého paláce.
Čistý vzduch.
Zdá se to jako vhodná doba, abychom celý plán opustili.
Opustili?
Jsme v tom zapletení.
A vím, co pro mě znamená milion krugů.
- Co znamená pro vás? - Svobodu.
Zábavu. Aspoň na pár měsíců.
- Odchod na odpočinek. - Takže pokračujeme.
Dostaňte nás přes Vrásu, zbytek vymyslím na druhé straně.
Fajn.
Na přechod potřebuji 20 liber alabastrového uhlí.
Balík majdalounské jurdy.
Ne té z Kerče, ta je slabá.
A…
kozu.
Sejdeme se v noci.
Na severovýchodním okraji města je vrak lodi.
Kdo sežene co?
Inej jurdu. Já seženu kozu.
A Jespere…
jen to uhlí, nikde se netoulej.
Alabastrové uhlí?
Tam?
Jedenáct! Bankéř bere vše!
To nic. Příště vyhraješ.
Kdo cítí štěstí?
Tak jo, sázky. Prosím.
Můžu se přidat?
Závoj k žádné uniformě nepatří.
Vypadáš dobře.
Kdyby někdo chtěl z Malého paláce pryč…
Máš tu vše, co potřebuješ.
Pár věcí jsem si zapomněla v táboře.
- Můžu se vrátit. - Nebuď směšná.
Tudy.
Přestaň!
Nikdo tě nesmí vidět dřív než král Pjótr.
To je dobře. Tenhle ohoz je hrozný.
Takhle si král bohužel představuje První armádu.
Nelíbí se mu bahno, krev ani oběti.
Neměla bych mít keftu?
To ne.
Král očekává obyčejnou dívku zachráněnou z řad jeho armády.
Bude si chtít přivlastnit zásluhy.
Keftu dostaneš, až uvidí tvou moc.
No jo, moje moc.
Nejspíš tam bude král Pjótr, královna,
korunní princ Vasilij
a králův duchovní poradce Aparát.
Je taková umaštěná krysa…
To byla knihovna?
Je pro nás všechny?
Všechno tady je pro nás všechny.
Generál tento domov postavil pro nás, abychom prospívali.
Utekl někdy nějaký griša?
Ty to plánuješ?
Nechtěla jsem…
Svatí!
Velký palác je ta nejošklivější budova, co jsem kdy viděl.
- Jak sis odpočinula? - Vůbec.
- I přes Ženinu magii jsem… - To není magie.
Je to věda. Nebo spíš malá věda.
Nevytváříme věci z ničeho.
Manipulujeme tím, co je kolem nás.
Od vás to zní tak jednoduše.
Let ptáka se také zdá snadný.
Ale on se k němu narodil.
Když je připraven.
Tak buď připravená.
Chcete po mně něco,
o čem jsem před třemi dny ani nevěděla.
Myslíš, že jsem tě sem vzal, abych tě ztrapnil?
Nás oba?
Soustřeď se na mě, a budeš v pořádku.
Až uvidí, co dokážeš, a dá nám své svolení,
zůstaneš tu na výcvik.
Jeho svolení?
Copak grišům nevládnete vy?
Jsem velitel Druhé armády, ale král je král.
Myslel jsem, že bude vyšší.
Já myslela, že je Šuhanka.
Ale asi je dost Šuhanka.
Řekni jí, já nevím… dobré ráno.
Já šuhansky nemluvím… Vaše Výsosti.
Tak co tedy jsi?
Alina Starková…
Nositelka slunce, majá caríca.
Změní budoucnost.
A začne hned.
Přivolej slunce.
Bravo!
Kolik bude potřebovat času?
Zničit Vrásu nebude snadné.
Sama to možná nedokáže.
Zůstane se mnou v Malém paláci a bude trénovat…
nerušeně.
Vycvičte ji rychle.
Naše válka je ušlechtilý počin,
ale zvěsti o tom, že Západ je svrchovaným národem,
musí přestat.
Čím dřív se opět sjednotíme, tím líp.
Souhlasím…
moj car.
Byla jsi dokonalá.
Nevím, odkud to přišlo.
Odevšad.
Protože jsi to zavolala.
Vítejte doma, slečno Starková.
Je mi ctí oficiálně se seznámit.
Smrdíš sirotčincem, míšenko.
Vážně jsi jediná svého druhu.
Teď o tobě bude mluvit celá zem.
Chtějí, abyste věřili, že konečně našli nositele slunce,
který zboří zeď, co nás rozděluje.
Ano!
Kolikrát už jsme takovou báchorku slyšeli?
A kolikrát nám na západě poručili
poslat naše syny a dcery skrz Vrásu na další rok?
Je načase si uvědomit, že se musíme od staré vlasti odtrhnout.
Je načase vytvořit si vlastní zemi,
abychom si nechali, co vyděláme, a nemuseli to posílat na východ.
Za pravou Ravku!
Pravou Ravku!
Je roztomilá.
Nezvykej si.
Nečekal jsem, že ti budu muset zakázat toulání.
I kdyby pár minut zodpovědělo celoživotní otázky?
Tvoji rodiče jsou Sulijci.
Ti Vrásu obchází, nechodí skrz.
Já vím.
Jen jsem myslela…
že když tady uvidím jejich jména, můžu je nechat jít.
Tohle…
Měla jsem jen to, když mě prodali do Zvěřince.
Kdyby to mělo nějakou cenu, Heleen by mi to vzala.
Ale je to jen prostý výraz víry, který má matka vyšila.
Nic jiného mi po nich nezbylo.
- Pokud… - Naděje je nebezpečná.
Zastírá úsudek.
Modli se, křič, udělej, co musíš, abys to dostala z hlavy, a běž dál.
Všichni máme své dluhy.
Kam nás vezete?
Ty nemluvíš?
Možná nakonec nejste ti obávaní drüskellové.
Možná jste jen otrokáři v kožiších, co unášejí ženy.
Nejsem otrokář. Mlč.
Vezete nás do Fjerdy?
Na smrt?
K soudu, který vyžaduje zákon.
Kolik grišů je při těch vašich procesech propuštěno?
Přesně tak. Žádný!
Vaše procesy jsou podvod! Stejně jako ty a tvoji kamarádi.
Ta bola.
Byl jsi tam.
Velký, zlý drüskell.
Bylo vás pět na jednu!
Taková čest.
Já myslela, že ženy ctíte.
Ty nejsi žena.
Jsi griša.
Už na mě nemluv.
Jsme skoro tam.
Kde je sakra Jesper?
Už jen kousek.
Miny.
Počkáme.
Půjdeme po cestě za tebou.
Ta cedule byl můj nápad, aby sem nikdo nešel.
Opatrnosti není nikdy dost.
Můžeme jít.
Slyšet o ní je jedna věc, ale tohle je…
Nic proti tomu, co je uvnitř.
Tak.
Koza, jurda… Díky.
Teď už jen čekáme na…
Počkejte na mě!
- Nesmí vidět ten vlak. - Jespere, rychle sem!
- Nech tu lucernu! - Miny!
Počkejte!
Beze mě nejezděte!
Počkejte!
Dělej!
Běžte za ním!
Řekni mi, že máš 20 liber alabastrového uhlí.
Malý zádrhel.
Kluk, co mi pomáhal koupit to uhlí,
to moc neuměl.
Víme, že jsi to prohrál.
Něco jsem prohrál.
Vlastně všechno.
Ale povedlo se mi 20 liber alabastrového uhlí ukrást.
Ne, je tu jen 16.
Šestnáct liber uhlí.
Bude nám 16 stačit?
Nikdo to nedokázal.
Jdeme! Sledujte jejich stopy!
Sedni si a ani hnout.
Tolikrát jste ji přejel?
Je to hra čísel.
Z častých přejezdů máš noční můry.
- Miny. - Neříkal jsi, že nejsou skutečné?
To jsem neřekl.
Jen že jsem tam dal tu ceduli.
Alino! Tady jsi.
Hledaly jsme tě.
Předtím jsme se pořádně nepředstavily. Jsem Marie a to je Naďa.
Proč mě stráže nepustí ven?
Měla bys cvičit. Opravdu kreslíš mapy?
- Vážně tě napadli Fjerdané? - Kolik jsi jich zabila?
- Zabila? Jednoho jsem praštila. - Asi máš skvělé načasování.
Vítej na první části svého nového rozvrhu.
Nácvik boje.
Nositelka slunce.
Nepřátelé Ravky tě chtějí zabít, než zničíš Vrásu.
Je to velká čest mít tolik nepřátel.
Milé přivítání.
Takový je pořád.
Musíš se rychle naučit bránit.
Umíš bojovat?
Co?
Podívej na ten palec. Co tam dělá?
Musíš ho schovat, nebo si ho zlomíš.
- To jsem věděla. - Jo.
Když uhodíš takhle, zlomíš si tyhle dva,
takže je narovnej.
Tyhle dva to vyhrajou.
- Tyhle dva. - Jo.
Dobře.
Něco mě učili.
Ukaž mi to. Vyber si soupeře.
Ji.
Zoja Nazjalenská.
Cvičím ji od deseti let.
Chceš se vzdát?
To jsem nikdy nedělala.
Připravené?
A… boj!
Znovu.
Boj.
Tvému příteli se také líbilo, když jsem ho položila.
Zojo, opatrně.
Alino!
- Jsi v pořádku? - Prosím, buď.
Dobrý?
- Nevěřím, že to udělala. - Jen žárlí.
Nesnese, že si generál Kirigan oblíbil někoho jiného.
Nevím, proč ztrácí čas tím, že si na něj myslí,
když může být se mnou.
Co tě to napadlo? Proti nositelce slunce?
Zbláznila ses?
Není tvůj nepřítel! Běž!
Chceš vzít dovnitř, aby tě prohlédli?
Trefím sama. Děkuju.
V jistých věcech je to tu stejné jako v sirotčinci.
Tady taky musíš být pořád ve střehu.
Jestli chceš, můžu ti zařídit propustku.
Abys to viděl sám.
Kéž bys tu byl.
S tebou by to nebylo tak náročné.
Zase se mi zdá o tom jelenovi.
Vím, že by ses smál.
Říkal mi, že to je jen pohádka.
Ale to byl i nositel slunce.
A tady mě máš.
Tebe znám.
„Kostěná cesta mizí a kostěná cesta ubíhá.“
Máš ráda knihy?
Jsi sečtělá, že?
Vzdělaná?
Ředitelka sirotčince
říkala, že když nejsem fyzicky zdatná,
měla bych získat znalosti.
Není to od ní hezké?
Jsem králův duchovní poradce.
Chtěl jsem se s tebou spřátelit.
Je důležité, abychom byli přátelé.
Jen jsem… pátrala.
Zajímají tě báje o Jelenovi?
Něco ti doporučím.
Tady. Všechno začalo tímto mužem.
Jeden z prvních grišů v známé historii.
Kostitepec.
Věděl, že grišové budou vždy pronásledováni,
a tak vymyslel, jak jejich schopnosti umocnit.
Pardon, ale říkal jste Kostitepec?
Vytvářel stvoření ze svých kostí.
Mytická zvířata překypující mocí.
Naladěnou pouze na griši.
Zjistili, že když jedno zabijí
a kousek z něj si vloží do těla,
zesílí to jejich schopnosti.
Někdy to nebylo moc znát,
ale správným spojením se moc zvětšila nesmírně.
Zabíjeli je kvůli moci?
Jen griša, který jim vezme život, si může vzít jejich moc.
Dar.
K počátku našeho přátelství.
Životy svatých?
Čeká tě Baghra.
Baghra?
Baghra učí každého grišu zkrotit jeho moc.
Je to dost brutální.
Sedláci griši většinou nenávidí,
ale myslím, že je to proto, že grišové netrpí.
Ale… tys trpěla, viď?
Myslím, že budeš trpět ještě víc.
Haló?
Je tu někdo?
Jdeš pozdě.
Ukaž se mi.
Nositelka slunce, co ztrácí čas tréninkem s Botkinem?
Chceš se snad probít Vrásou stínu pěstmi?
Kde máš zbytek?
Ty jsi němá?
Ne.
Aspoň něco.
Kde jsou tví rodiče?
Asi mrtví.
- Kde jsi vyrostla? - V Keramzinu.
Přehlédli tě a zůstalas tam, kam nepatříš.
Kam patříš?
K svým přátelům. Do armády.
Kreslíš si domov do skicáku?
Sem nepatříš?
Říkají, že patřím.
Musí ti něco říct, abys věřila?
Vždycky ne.
Tak co jsi?
Nositelka slunce?
Umíš přivolat slunce, i když tě generál nedrží za zápěstí?
Jeho krev a kosti griši umocňují. Věděla jsi to?
Lidští umocňovači nejsou.
Jsi na to expertka?
Dokážeš svou moc přivolat sama?
Ne.
A teď?
Všichni věří, že jsi vyvolená.
Vrať se, až tomu budeš věřit také.
Vím, že bych měla být vděčná.
Oblečení a jídlo je lepší, než bych si dovedla představit.
A přesto si přeju být… s První armádou.
V nějakém plesnivém stanu kreslit svět,
kde je Malý palác jen tečka na papíře.
Není skutečný.
Nic není skutečné.
Nic není špatné.
Co to bylo?
Podél trati jsem umístil časovače.
Kusy kovu na sloupech, co hlídají naši rychlost.
Jaks věděl, kam dát ty sloupy?
Za většinu svého úspěchu vděčím fyzice a inženýrství.
A za zbytek?
Říkáme tomu zásah shůry.
Jiní třeba štěstí.
Vrása se přece jen hemží volkrami
a koleje nejsou kompletní.
- Uhlí, prosím. - Cože?
Koleje nejsou kompletní?
- Říkal jsem, že nejsou. - Cože?
Nehýbat se.
Máme menší zpoždění. Víc uhlí.
Zpátky k problému.
Jedeme po kolejích, co nejsou spojené s dalšími?
- Je tam mezera… - Řekls, že nás převezeš.
- Jak velká mezera? - Na vlak jsem dal lyžiny.
Podloží kola.
Turbína generuje dost větru,
aby nás dostala na východní koleje.
Hlavně se nesmíme pohnout.
Hluk může přilákat volkry, ale je to jediný způsob.
Teď jsme blízko hnízda.
Ale budeme v pořádku. Když nás nenapadly…
Teď máme problém.
Jaké to bylo u Baghry?
Byl to slibný začátek.
To je na oslavu tvého vítězství u krále.
Máš ochutnávače.
Normálně je má jen královská rodina.
Výborné.
Bude vám to moc chutnat, pokud přežiju.
Sůl, prosím.
Už ji nesu.
Myslím, že je to bezpečné.
Za něco tě trestají?
Je to skvělá práce.
Byl jsem moc rád, když minulý ochutnávač zemřel.
Díky.
Moc si na to nezvykej.
Generál Kirigan trvá na tom, abychom jedli sedlácké jídlo a nezpychli.
Zprávy z fjerdské fronty.
V První armádě bylo mnoho padlých z 18., 27. a 36. praporu.
Říkal 36.?
Mezi mrtvými bylo také
šest hojičů, čtyři ohňostrůjci a tři smrtiči.
Fjerdané nebudou mít šanci proti sjednocené Ravce.
Proč se tady cpeš fíky?
Máš trénovat každou vteřinu, abys zničila Vrásu.
- Jak je zaženeš? - Ujedu jim.
Otevřu ventil a hodím tam všechno uhlí,
což funguje, když ho mám 20 liber.
Sakra!
Ta pitomá věc se napíchla na tyč.
Sundej to. Ostatní na ni stoupnou.
- Víc uhlí! - Už nemáme!
S tou vahou navíc to nezvládneme.
- Moment. - Takhle umřeme?
- Jespere, chytni tu kozu. - Nevyhodím ji ven!
Chyť tu kozu, povídám! Není to návnada, je pro tebe!
Musíš se uklidnit. Obejmi ji a mlč.
- Měli jsme tu být před 20 vteřinami. - Takže?
Mám to načasované tak, abychom vyjeli ven.
I 20vteřinové zpoždění znamená, že zastavíme ve Vráse, a…
to znamená, že umřeme.
Letí sem další.
Tak hebká.
Rozlučte se se životem.
Jsou všechny mrtvé?
Co jsem ti nenapsala, Male,
a snažím se to napsat mezi tato rozházená slova, je…
že mám strach.
Bojím se, Male.
V dětství jsme četli o svatém,
který jednou udělá zázrak světla
a vyřeší problémy naší země,
a věděli jsme, že je to lež.
Věděli jsme, že cizinec za nás naše problémy nevyřeší.
Že nepřijde žádný velký zázrak.
Proto jsme měli jeden druhého.
Svět je drsný a krutý.
Ale my měli jeden druhého, a to stačilo.
Pro nás to bylo vším.
Jestli svatí někdy existovali, už dávno nás opustili.
Ale teď všichni vzhlížejí ke mně, jako bych byla odpověď.
Jako bych byla ten zázrak, na který svět čeká.
Nebo možná vědí, že jsem podvodnice.
Že jen předstírám.
Male!
Děsí mě to!
Alino!
Selhání i úspěch.
Jestli tu moc vážně mám, kdo jsem?
Byla bych všechno, čemu jsme se vysmívali.
Odcizila bych se sama sobě.
A tobě.
Říkals, že ses nejvíc bál, když ses ztratil.
Ale ztratit se můžeš, i když víš, kde jsi.
Říkals mi o hlavním severu.
A pravém severu.
Hlavní sever je směr na mapě.
Pravý sever? To je domov.
Tam jsi v bezpečí.
Alino.
A milován.
Tys byl vždycky můj pravý sever, Male.
Najdu cestu zpět k tobě.
A jestli to mám přežít, musím se vrátit domů…
Sejdeme se na louce.
…k tobě.
Překlad titulků: Ludmila Vodičková