‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏"קפטן צעיר ואדיר
‏אמיץ על הים
‏חייל ומלח
‏נטול מחלות"
‏אלינה היקרה, חלפו שבועות ‏ועדיין לא שמעתי ממך.
‏זה מכתבי השלישי.
‏היחידה שלי נשלחה לצ'רנסט,
‏היכן שהפיירדנים תוקפים בלילות.
‏המוצב לא רחוק.
‏ניסיתי לשחד סקוואלר כדי לשלוח לך מסר.
‏הוא צחק עליי.
‏ביקשתי מהסגן לכתוב לארמון הקטן בשמי.
‏- הקדושה שלנו הגיעה -
‏- מאוחר מדי -
‏לפני שהוא נפנף אותי הוא שאל,
‏"מה היא בשבילך בכלל?"
‏ולא ידעתי מה לענות.
‏סשה.
‏קסניה.
‏קושין.
‏אני כל הזמן רואה את פנייך באותו יום בסירה.
‏איני בטוח שאשכח אותן.
‏ואלוק.
‏מיכאיל.
‏ולנורה.
‏זה הכול, חברים.
‏אני אוהב כשהיא עושה את זה.
‏קח.
‏יש לזה ריח של טלה צלוי.
‏אתה אידיוט.
‏מה? אני אוהב טלה צלוי.
‏תשתוק.
‏מוצאי הדרך, הגיעה משימה ‏פתוחה חדשה מאוס אלטה.
‏כל יחידה שנמצאת צפונית לצ'רנסט
‏צריכה לנדב משלחת איתור.
‏הגנרל קיריגן מציע ביקור לארמון הקטן
‏למי שיוכל למצוא את האייל של מורוזובה.
‏ואז הוא הופיע.
‏ידעתי שאת ציירת את הציור הזה.
‏אכן, היצור העתיק והמיתולוגי.
‏אבל בכבודו ובעצמו, ברשותכם.
‏אז אני רוצה מתנדבים.
‏הגנרל השחור ירד מהפסים סוף סוף.
‏הוא מבזבז את החיילים שלנו ‏על שטויות של הצבא השני.
‏עכשיו יש להם מזמנת שמש
‏וכל אגדות העם הישנות חזרו לתמונה.
‏אני אעשה את זה.
‏אני אלך.
‏יבוא.
‏בוקר אור, מותק.
‏הגיעו מכתבים?
‏לא.
‏אני יוצאת לרכיבה על סוסים?
‏עם הגנרל קיריגן.
‏אני צריכה להתאמן, ‏לא שיצעידו אותי ברחבי העיר.
‏ככל שאעשה מה שאני צריכה ‏מהר יותר, אוכל לחזור…
‏לחיים שלך?
‏אלה החיים שלך.
‏כן, החיים שלי.
‏שבהם זויה מחכה
‏למעוך אותי על קיר או לדחוף אותי לאש.
‏היא הוצאה משטח הארמון.
‏לא שמעת?
‏הוא סילק אותה לחשוב ‏מחדש על סדר העדיפויות שלה.
‏קדימה. את לא רוצה לגרום לו לחכות.
‏חס וחלילה. למה? הוא כועס?
‏זה עשוי לעזור.
‏שחור הוא הצבע שלו. לא שלי.
‏בוקר טוב. ‏-בוקר טוב.
‏אתה לא לובש את הקפטה שלך.
‏לא אהבת את הצבע שבחרתי לך?
‏אתה היחיד שלובש אותו.
‏תגידי לי, את רוצה כל כך להיות כמו כולם?
‏יהיה נחמד לדעת ‏איך זה יהיה ביום מן הימים, גנרל.
‏זה לא יהיה היום.
‏בבקשה, תקראי לי אלכסנדר.
‏- קריבירסק, מזרח ראבקה -
‏אז…
‏זה עבר בהצלחה.
‏בשם הקדושים!
‏נשף החורף של הארמון הקטן.
‏הוא לא יוכל למצוא דרך להגיע ‏למזמנת השמש בלי נינה.
‏בעיקר במהלך המסיבה המגוחכת הזאת.
‏הארמון יהיה מוצף בחיילי הצבא השני.
‏יש לנו מזל.
‏יש סיכוי טוב שנוכל להתקדם.
‏אנחנו רחוקים שלושה ימי מסע מעיר הבירה
‏ועכשיו צריך למצוא דרך להיכנס לארמון הקטן.
‏מתברר שבארכיון של קריבירסק ‏נמצאים השרטוטים של הארמון הקטן.
‏אבל שומרים אותם במקום נעול.
‏הרחק מהעיניים החטטניות של ההמון.
‏יש!
‏מה זה אומר? ‏-הגיע הזמן לשוד.
‏אשאיר לך קליע כדי שתזכור אותי.
‏בוא נבטיח לא לשכוח זה את זה, מיילו.
‏אבל אני חייב לזוז עכשיו.
‏אשאיר אותך לטיפולה ‏של הברמנית המקסימה הזאת,
‏שצריכה את התמיכה שלך פה.
‏יש לי עבודה בשבילך.
‏אנחנו צריכים לתפוס טרמפ מזרחה, ‏לארמון הקטן.
‏תרכוש חברים.
‏אבל זאת המשימה הכי קשה.
‏הצלחת לכבוש אותנו, לא?
‏מה את רואה?
‏גרסה שלי שיש למישהו אחר בראש.
‏או שאולי הגרסה האמיתית שלך ‏התגלתה סוף כל סוף.
‏איך את מסתגלת לחיים בארמון הקטן?
‏האימונים טובים.
‏אני חושבת שהם מתקדמים היטב.
‏קשה לדעת עם באגרה לפעמים, לא?
‏תמיד.
‏החדר שלך מספק?
‏מעולם לא שמו אבנים מחממות על המיטה שלי.
‏אני שמחה שג'ניה איתי.
‏אבל אני לא בטוחה לאן הדרך הזאת מובילה.
‏אני יודע איך את מרגישה, מיס סטרקוב.
‏כשהייתי ילד, ברחתי והסתתרתי פה.
‏ברגע שהבנתי שאני צאצא ‏של הגרישה הכי שנוא בראבקה,
‏הייתי בא לפה,
‏זורק מטבע
‏ומבקש משאלה מהמזרקה.
‏אותה משאלה שוב ושוב.
‏שאוכל להיות כל אחד אחר.
‏זה הסיפור שלו, נכון?
‏הסקת זאת מהתמונות הישנות בלבד?
‏ברור.
‏כל ילד לומד היסטוריה, לא רק בני הגרישה.
‏לפני מאות שנים, אנסטס המלך
‏שכר גרישה לתפקיד יועצו הצבאי.
‏מזמן צללים.
‏את יכולה להגיד את זה. הכופר השחור.
‏הכופר רצה עוד ועוד כוח
‏והמלך, שפחד מהפיכה, הוציא פרס על ראשו
‏ועל ראשו של כל גרישה שיעמוד לצדו.
‏הכופר ידע שהוא נמצא בנחיתות מספרית,
‏אז הוא ניסה ליצור צבא משלו
‏והשתמש באותו מדע אסור
‏שמורוזובה השתמש בו פעם ‏כדי ליצור את המגבירים שלו.
‏אבל הוא כשל.
‏במקום הוא יצר את קפל הצל.
‏ונהרג על ידיו.
‏יחד עם אין ספור אנשים אחרים.
‏לימדו אותי נכון?
‏הקדשתי את חיי ‏לביטול חטאו הגדול של אחד מאבות אבותיי,
‏אבל מעולם לא ראו בי הפתרון.
‏רק תזכורת לבעיה.
‏והם תמיד צריכים להאשים מישהו.
‏בגלל זה אתה מסתכל עליי ככה, נכון?
‏אני הפתרון שלך.
‏אבל אם איכשל,
‏הם יפנו נגדי.
‏ואני אהיה הכופרת החדשה.
‏אם כבר להאמין במשהו…
‏תאמיני בכך שלא אתן לזה לקרות.
‏אני מעריכה את זה, אבל…
‏אהיה לצדך.
‏את ואני נשנה את העולם, אלינה.
‏כדאי שאחזיר אותך.
‏באגרה שונאת איחורים.
‏אלינה היקרה, ‏ייתכן שזה המכתב האחרון שלי אלייך.
‏לאייל הזה יש סוג של קשר אלייך, ‏אני לא יודע כיצד או מדוע,
‏אבל אם איתורו למען הגנרל שלך ‏יביא לאיחוד בינינו,
‏אראה אותך בקרוב.
‏אלה פירות?
‏לא היית צריך.
‏אלה בשבילי.
‏נו, באמת. לא העלית בדעתך ‏שניתן לך ללכת לבד.
‏אני רק מבקש שתמצא איזה חזיר בר לארוחת ערב.
‏אני אפילו לא יודע ‏איך אתה מוצא אותם כל הזמן,
‏אבל הפה שלי מרייר רק מהדיבור עליהם.
‏אני רוצה חצי מהנתח שלך.
‏בסדר, קדימה.
‏תושיטי ידיים, שכפות הידיים יהיו זו מול זו.
‏אור.
‏שוב.
‏תפסיקי!
‏אפסיק כשאת תתחילי.
‏את לא ישנה מספיק.
‏לא מספיק.
‏ממש לא מספיק.
‏פעם אחת באגרה שחררה עליי כוורת דבורים.
‏החלק הכי גרוע הוא שזה עזר.
‏באמת.
‏יכולתי לזמן לפי רצוני לאחר מכן.
‏בכל מקרה, זה לא משנה.
‏ברגע שמאל יגיע לפה, יהיה טוב יותר.
‏הוא ליווה אותי כל הדרך.
‏הוא ידע בדיוק מה להגיד ‏כדי לעזור לי לעבור את זה.
‏אני מקווה. יש לנו הרבה על מה לדבר.
‏מאל?
‏הוא חתיך? כן, מה? ‏אני רואה לפי איך שאמרת את השם שלו.
‏זה לא ככה. ‏-את בטוחה?
‏מתי הבחור הנאה הזה יגיע?
‏הזמנתי אותו, אז בימים הקרובים.
‏תוודאי שיכריזו עליו ‏כדי שנוכל להיות איתך כשהוא יגיע.
‏בסדר. שוד הארכיון המלכותי.
‏התוכנית היא כזו.
‏שומרים על המקום בלי הפסקה.
‏אנחנו רוצים להיכנס ולצאת כמה שיותר בשקט.
‏זה אומר שהאקדח יישאר בנרתיק, ג'ספר.
‏בסדר.
‏אינז', הכיפה שעל הגג נמצאת מעל המחסן
‏שבו שומרים את שרטוטי הארמון הקטן.
‏הבנתי. זאת הכניסה שלי.
‏שלום, אדוני.
‏שמי איוונובסקי. הפסל, כן.
‏בסדר.
‏אני זקוק נואשות לסיוע שלך.
‏אני עובד על העיצוב המרכזי
‏לנשף החורף.
‏אני צריך את המידות של הכניסות לארמון הקטן.
‏ייתכן שהפריט הגדול יהיה גדול ‏מכדי להיכנס במסגרת של הדלת.
‏המלך יערוף את ראשי
‏אם נצטרך לשים את הפסל שלו בחצר.
‏הנשף הארור הזה.
‏אני צריך להוציא את השרטוטים מדי יום ביומו.
‏חכה פה.
‏בנשימה עצורה.
‏אכין שביל זרחן שיוביל אותך ישירות למטרה.
‏המחסן מאובטח כל הזמן ‏מאחורי מנגנון נעילה כפול.
‏אינז', את חייבת לצאת כמו שנכנסת.
‏מידות הכניסות לארמון הקטן.
‏מי ייתן ומזמנת השמש תברך אותך.
‏אני לא מאמין.
‏לא, האמת,
‏גם אני לא.
‏תיכנס שעתיים לאחר השקיעה, ג'ספר.
‏תצטרך להשתלב.
‏זה יהיה קל.
‏אמצעי השליטה בתאורה נמצאים בקומה השנייה.
‏האות שלי יהיה כשאראה שהאורות כבו.
‏ואז אלך בעקבות השביל שיצרת היישר לשרטוטים.
‏הארכיונאי צריך להוציא אותם כמה פעמים ביום,
‏אז לא נוכל לגנוב אותם, ‏כי הם ידעו שקרה משהו.
‏אז מה? ניצור עותק.
‏אבל זהירות. אם תהיי מגושמת, הדיו ייזל.
‏אני יודעת מה אני עושה.
‏האור כבה. אני לא יודע איך.
‏איפה לב? תמצא אותו!
‏יש משהו? ‏-כלום.
‏זוזי!
‏שלפת קצת לאט.
‏או בדיוק בזמן.
‏גנרל.
‏רצית לראות אותי, המפקד?
‏כן, פדיור.
‏תגיד לי,
‏עבדת עם מגלת צפונות ששמה נינה זניק?
‏פעם אחת, כן. ‏היא אחת הטובות ביותר בצבא השני.
‏בהחלט.
‏נתתי לנינה משימה שחשובה לי מאוד ‏והיא עדיין לא דיווחה.
‏אם היא בחיים, ייתכן שהיא זקוקה לעזרתנו.
‏כמו שאני מכיר את נינה, המפקד, ‏היא חיה ונושמת.
‏אני לא צריך את הניחושים שלך, פדיור.
‏אני צריך שתמצא אותה בשבילי.
‏מה בנוגע ל… ‏-לא, תראו.
‏מה בנוגע למסדרון הזה?
‏זה לא ילך. רואים? מגדל שמירה.
‏אין דרך להיכנס.
‏ואין דרך לצאת.
‏חששתי שהתוכנית הזאת לא תצליח.
‏אלה גללי אייל קסומים?
‏העדר הזה שונה.
‏אפילו בכפור הם לא נעשים רעבים.
‏זכר האלפא שלהם יוצא מהכלל.
‏הוא מכיר את השטח הזה היטב.
‏בואו נמשיך לזוז.
‏קדימה, גבר. איזה מדהים.
‏מה זה? מה שיש ביד שלך? ‏-כלום.
‏הרמת את החרא של האייל, דוברוב?
‏למקרה שלא נמצא את האייל האמיתי.
‏מה? למה?
‏האייל הוא לא מהיצורים האלה ‏שנותנים לגרישה עוד כוח?
‏כן.
‏אני חושב שזה יביא לנו כמה מטבעות.
‏אתה… ‏-גאון.
‏לא יכולת לעטוף אותו במשהו? למען…
‏תירגע. הוא יבש.
‏אני רוצה חצי מהנתח שלך. ‏-בסדר.
‏איני בטוח למה אני טורח לכתוב את המכתב הזה.
‏מפה.
‏אולי לא אזכה לשלוח אותו.
‏אבל אני אמצא את האייל.
‏זה הדבר היחיד שאני עדיין יכול לתת לך.
‏אולי הדבר היחיד.
‏הבאתי לך אוכל.
‏סביר להניח שהוא מורעל.
‏אמשיך לאכול אותו אם את מעדיפה.
‏בסדר, אז הוא לא מורעל.
‏אבל אני לא טיפשה.
‏אתה רוצה ממני משהו.
‏מכשפות רגילות כל כך להונאה ‏שהן לא יכולות לקבל נימוסים טובים?
‏נימוסים?
‏אתה מדבר על נימוסים ‏כשאתה כובל אותי בשלשלאות ומרעיב אותי.
‏אני מנסה לתת לך לאכול. ‏-למה?
‏בסדר.
‏אני רוצה ממך משהו.
‏תשובות.
‏גם ההורים שלך בני גרישה?
‏גם ההורים שלך סוחרי עבדים?
‏נולדת מכשפה או שזה היה מבחירה?
‏נולדת אידיוט או שזה מבחירה?
‏מה מלמדים אתכם?
‏חוץ מזה שאנחנו רעות ‏ושצריך לשרוף אותנו על המוקד?
‏שתהרגו אותנו בכל הזדמנות אפשרית.
‏כי אתן רוצות להרוג את בני הגרישה.
‏למה אני מתווכחת איתך בכלל?
‏אתה לא פה כדי לשנות את דעתך על משהו.
‏רק כדי לגרום לעצמך להרגיש טוב יותר ‏שאתה שולח אותי אל מותי.
‏אני לא מרגיש שום דבר כלפייך.
‏אני מניחה שבגלל זה אתה טוב בעבודה שלך.
‏וגם אדם נורא.
‏נורא?
‏אמרה זאת שמשתמשת בקסמים ‏כדי לעצור לב של בן אדם.
‏אתה יודע בכלל מה מגלת צפונות עושה?
‏כן.
‏מכשפה שיכולה להרתיח דם.
‏אתה יודע שאנחנו גם יכולות להרגיע מתח?
‏לשכך כאב?
‏להרגיע את החרדות?
‏תירגע. אני לא יכולה לעשות לך כלום ‏כל עוד הידיים שלי נמצאות באלה.
‏אמרת שהאדם שאת עובדת בשבילו יצוד אותי.
‏את מתכוונת לגנרל השחור?
‏אתה פתטי.
‏באת לפה עם מנחת הפיוס העלובה שלך
‏כשכל מה שאתה רוצה הוא מידע עליו?
‏את רוצה לאכול.
‏אני מעדיפה לגווע ברעב מלבגוד.
‏בסדר.
‏את לא צריכה להגיד לי כלום.
‏רק תיקחי את זה.
‏רואה?
‏זה לא היה נורא כל כך.
‏לא אקח שאריות מאנשים כמוך.
‏את תיקחי.
‏יש לך תוכניות בשלוף?
‏קריבירסק היא לא המקום הכי נורא.
‏נוכל לפתוח בר.
‏נבשל בירה ממזרח ראבקה לכל המערבים?
‏תשתוק, ג'ספר.
‏אני מתגעגע למיילו.
‏חברים.
‏למה אתה עליז כל כך?
‏זה מרקו.
‏מרקו מוביל את נגני הלהקה הנודדת ‏"מופיעי פומדראקון".
‏הזמינו אותם להופיע בנשף החורף השנה.
‏חלום חיינו.
‏כן.
‏הזדמנות להיכנס לארמון הקטן.
‏אבל הכוכבת שלהם נהרגה בתאונה מוזרה.
‏הם חייבים למצוא מישהי
‏שיש לה כישורים להחליף את הכוכבת שלהם
‏וכסוכן הכישרונות המוביל של קטרדאם,
‏היה לי רעיון.
‏כמו שחבר אמר פעם,
‏"אם לא אמצא פתרון, לא נלך לשום מקום."
‏הקדושים בטח שלחו אותך.
‏כן. המופע יימשך.
‏עכשיו.
‏תוכלי להיכנס לזה?
‏ברור שהיא יכולה.
‏אלה הצבעים שלה,
‏אבל העניין הוא שאינז'
‏היא חלק מעסקת חבילה.
‏אין ארוחות חינם.
‏מה הכישרונות שלך?
‏הבמה שלך, אדוני.
‏אני אמצא דרך משלי.
‏אני חושבת שאני צריכה מגביר. ‏משהו שיגביר את הכוחות שלי.
‏את לא יכולה להאיר פתח בעצמך.
‏מה תגבירי בדיוק?
‏כשקיריגן נגע בי…
‏הגנרל קיריגן לא יכול להיות ‏המשענת שלך לנצח.
‏והשימוש במגבירים הוא מנהג ברברי ועצלני…
‏את יכולה לפחות לנסות לעודד.
‏אני לא אימא שלך.
‏אבל אני מניחה שתמיד תחפשי מישהי כזאת.
‏הנה היא. ברוכה הבאה.
‏התה אמור להתחיל להשפיע.
‏מה?
‏איפה את, ילדה?
‏אני בבית היתומים.
‏תשמור.
‏אם תראה מישהו מתקרב, תסמן לי.
‏ברגע שאקח את ספר הציורים שלי, נברח.
‏ולא נסתכל לאחור, בסדר?
‏כמה פעמים נהיה בשדה?
‏אם בני הגרישה לא ינסו להפריד בינינו, ‏מלחמה תעשה את זה.
‏לא נוכל להסתתר לנצח, ‏אבל אנחנו יכולים לברוח.
‏יחד.
‏איזה יום זה?
‏היום שבו הגיעו הבודקים.
‏חשבתם שתוכלו להתחבא?
‏טעיתם.
‏בואו.
‏אנחנו לא יכולים לבדוק אותו ככה.
‏הפציעה שלו לא מאפשרת את זה.
‏אז תישאר איתי.
‏בוא.
‏אין סיבה לדאגה.
‏אם את לא בת גרישה, ‏החיים שלך יימשכו כפי שהם היו תמיד.
‏אבל אם את כן,
‏מחכה לך עולם חדש לחלוטין.
‏וכל זה ייעלם ויהפוך לנחלת העבר.
‏זה ידקור.
‏רק תנשמי ותרגיעי את הידיים שלך.
‏מה קרה באותו יום?
‏בדקו אותי.
‏ידעתי שהבודקים מכאיבים ‏כדי לאתר כוחות של גרישה.
‏אבל לא יראו אותם אם כבר כואב לי.
‏אז הגנתי על עצמי.
‏היא לא גרישה.
‏לא הייתי מודעת לכך שאני גרישה.
‏רק עשיתי כל מה שיכולתי כדי לא להיפרד ממאל.
‏הגנת על עצמך בכך שמנעת משהו מעצמך.
‏הוא סבל מבריונות כשהוא היה לבד.
‏לא חשבתי על עצמי, חשבתי עליו.
‏תכננו לברוח יחד.
‏היו לך תוכניות.
‏אולי לא היו לו תוכניות, כי איפה הוא עכשיו?
‏לא יודעת.
‏אז למען מי את מעכבת את התקדמותך?
‏תביאי את האור.
‏אני מנסה.
‏כמה ילדים ראבקנים נוספים ‏צריכים להתייתם במלחמה הזאת
‏כי את מפחדת להתמודד עם האמת?
‏אלינה.
‏אני מפריעה לך?
‏ממש לא.
‏לא מצליחה להירדם?
‏היכנסי.
‏בבקשה.
‏המפה הזאת מעודכנת?
‏כן.
‏עצם הקיום שלך מאיים על האויבים שלנו.
‏אבל ראבקה תוכל להתמודד מולם ‏אם נציג חזית מאוחדת.
‏מדברים על התקוממות במערב
‏שאותה מוביל ‏הגנרל המכובד שלנו מהצבא הראשון.
‏האנשים שלנו מפנים לנו עורף.
‏אלכסנדר…
‏נלחמתי במלחמה הזאת
‏לבד הרבה מאוד זמן.
‏קברתי כל כך הרבה חיילים טובים.
‏חברים.
‏הכספות הולכות ומתרוקנות,
‏החבל מתהדק סביב הצוואר
‏והאנשים שלנו פונים נגד בני הגרישה,
‏בדיוק כמו קרוביהם.
‏אתה לא לבד.
‏חיכיתי לך הרבה זמן.
‏אני צריכה לזוז.
‏קפטן.
‏הסערה משיגה אותנו.
‏נהיה בתוכה בקרוב.
‏היא עלולה לשבור את הסירה.
‏אם המצב ידרדר, תהרוג את השבויים.
‏אדוני?
‏הדבר האחרון שאנחנו רוצים הוא שהם ישתחררו ‏כשהמים נכנסים לסירה.
‏אבל אדוני, הם אמורים לעמוד למשפט.
‏אז מה?
‏אני חושב שהזרת ברגל שלי קפאה בלילה.
‏מה גרוע יותר? הכפור או הקפל?
‏הקפל! ‏-הקפל!
‏אנחנו נכנסים לשטח של הפיירדנים.
‏לא.
‏עצי המילה קדושים. הם לא יסמנו אותם.
‏אתה בטוח שהעדר הלך לשם?
‏הזדמנות אחרונה להסתובב.
‏וששניכם תתחלקו בפרס? תגבירו את הקצב.
‏אני כותב לך כל הזמן ‏כאילו שהמילים האלה יגיעו אלייך לפניי.
‏אבל אולי אני בעצם עושה חזרות ‏על מה שאגיד לך.
‏מה שהייתי צריך להגיד מוקדם הרבה יותר.
‏קיבלתי משהו?
‏יחד.
‏בסדר.
‏יחד.
‏זאת אלינה.
‏החברה הקטנה שלך מקרמזין?
‏זאת היא?
‏"חברה קטנה"?
‏להזדקק למישהו אחר זו חולשה.
‏כל הכבוד.
‏עכשיו העבודה מתחילה.
‏האמת היא שכשהבערת אש ‏באוהל של קיריגן, היה צליל.
‏צליל גבוה.
‏ידעתי שזאת את.
‏כשהיינו ילדים החזקת ביד שלי
‏ולפעמים שמעתי אותו בראש שלי.
‏עכשיו אמצע הלילה, אבל אני ער.
‏וגם דוברוב ושלפוחית השתן הקטנה שלו.
‏ואז שמעתי את הצליל הזה שוב.
‏רך. קורא לי.
‏מאל, מה יש?
‏דוברוב!
‏מאל, תעזור לי!
‏דוברוב!
‏הצילו!
‏אלה כולם?
‏עלובים, ברוכים הבאים לתחילת הקריירה שלכם.
‏הצלחתם לשרוד בטירונות.
‏עכשיו תתחיל ההרפתקה האמיתית.
‏דבר ראשון.
‏המדים שאתם לובשים הם המדים היחידים
‏שתקבלו עד שתהפכו לחיילים במשרה מלאה.
‏סליחה. אני מחפש את אלינה סטרקוב.
‏למה אותה?
‏היא ואני חברים ותיקים, גדלנו יחד.
‏אתה לא יכול לראות אותה. ‏היא נקלעה למריבה עם קצין לוגיסטיקה.
‏הוא קילל אותה והיא הכתה אותו.
‏עכשיו היא בכלא והוא בפאב.
‏אתה קצין הלוגיסטיקה, נכון? ‏-כן.
‏מאל? אתה פה.
‏רגע, אתה פה. על מה?
‏כרגיל.
‏גם אני.
‏מה קרה?
‏אחד עשר תפרים.
‏אנחנו תואמים.
‏נכון.
‏רצית לראות אותי?
‏אני צריכה שתעשי משהו בשבילי.
‏תמחקי את זה.
‏[בפיירדנית] תוודאו שהשני מת.
‏מיכאיל.
‏אני ממש מצטער.
‏אלינה, אם תקבלי את המכתב הזה,
‏תדעי שכשסיפרתי לך על הצפון האמיתי,
‏דיברתי עלייך.
‏את הצפון האמיתי שלי
‏ועכשיו אני רואה איך להגיע אלייך.
‏תרגום כתוביות: ליאור צוקרמן