EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Sterk ung kaptein
Modig på havet
Soldat og sjømann
Uten sykdom
Kjære Alina, uker har gått, og ingen lyd fra deg.
Dette er mitt tredje brev.
Enheten min er sendt til Chernast,
der fjerdanerne angriper om natten.
Vi er nær utposten nå.
Jeg prøvde å bestikke en blåser for å nå deg.
Han lo av meg.
Jeg ba løytnanten skrive til palasset på mine vegne.
VÅR HELGEN HAR KOMMET
FOR SENT
Før han avviste meg, spurte han:
"Hva betyr hun for deg?"
Visste ikke hva jeg skulle si.
Sasha.
Ksenya.
Koshin.
Jeg ser stadig for meg ansiktet ditt på skipet.
Det vil jeg kanskje alltid.
Valok.
Mikhael.
Og… Lenora.
Det var alle.
Jeg elsker at hun gjør det.
Her.
Det lukter brasert lam.
Idiot.
Hva er det? Jeg elsker brasert lam.
Hold kjeft.
Sporfinnere, vi har et nytt oppdrag fra Os Alta.
Alle enheter nord for Chernast
skal sende ut en sporingsgruppe.
General Kirigan tilbyr et besøk i Det lille palasset
for den som finner Morozovas hjort.
Og der var den.
Jeg visste det var din tegning.
Det stemmer, det mytiske vesenet.
Men helst i kjøtt og blod.
Så, frivillige.
Den svarte generalen har gått fra vettet.
Kaste bort soldatene våre på Andre hær-tull.
Nå som de har en solpåkaller,
er alle de gamle skrønene tilbake.
Jeg gjør det.
Jeg drar.
Kom inn.
God morgen.
Har det kommet noen brev?
Nei.
Skal jeg ut og ri?
Med general Kirigan.
Jeg må øve, ikke vises rundt i byen.
Så snart jeg gjør det jeg må, kan jeg dra tilbake…
Til livet ditt?
Dette er livet ditt.
Ja, livet mitt.
Der Zoya venter på
å blåse meg inn i en vegg eller et bål.
Hun har forlatt palasset.
Hørte du det ikke?
Han sendte henne bort.
Kom igjen, ikke la ham vente.
Ville jeg aldri. Er han sint?
Denne kan hjelpe.
Svart er hans farge, ikke min.
-God morgen. -God morgen.
Du bruker ikke keftaen.
Likte du ikke fargen jeg ga deg?
Du er den eneste som bruker den.
Er det så viktig for deg å være som andre?
Det ville vært fint å vite hvordan det føles en dag, general.
Den dagen er ikke i dag.
Kall meg Aleksander.
KRIBIRSK - ØST-RAVKA
Tja…
Det gikk bra.
Herregud!
Vinterfesten i palasset.
Vi kan ikke nå solpåkalleren uten Nina.
Særlig ikke under festen.
Palasset er fullt av Andre hær.
Vi er heldige.
Vi kan sannsynligvis fortsette.
Nå som vi er nær hovedstaden,
trenger vi bare en vei inn i Det lille palasset.
Plantegningene til Det lille palasset er i arkivet i Kribirsk.
Men de er innelåst.
Der ingen kan se dem.
Ja.
-Hva betyr det? -På tide med et innbrudd.
Jeg gir deg en kule for å huske meg.
La oss aldri glemme hverandre, Milo.
Men jeg må gå nå.
Jeg overlater deg til denne bardamen,
som trenger din hjelp her.
En jobb til deg.
Vi trenger transport til Det lille palasset.
Finn venner.
Men det er det vanskeligste.
Du greide å sjarmere oss.
Hva ser du?
Noen sin versjon av meg.
Eller kanskje den ekte deg har dukket frem.
Finner du deg til rette i palasset?
Treningen er bra.
Jeg synes iallfall det.
Men det er vanskelig å si med Baghra.
Alltid.
Er rommet ditt bra?
Har aldri hatt varmesteiner i senga før.
Jeg er glad jeg har Genya.
Jeg vet ikke hvor denne veien fører.
Jeg forstår hva du føler, frøken Starkov.
Da jeg var liten, pleide jeg å gjemme meg her.
Da jeg forsto at jeg var en etterkommer av Ravkas mest forhatte grisha,
dro jeg hit
og kastet uti en mynt.
Ønsket meg noe.
Alltid det samme.
Å få være en annen.
Dette er vel hans historie?
Ser du det bare ut fra bildene?
Selvfølgelig.
Alle barn lærer historien, ikke bare grishaer.
For hundrevis av år siden hyret kongen, Anastas,
en grisha som militærrådgiver.
En skyggepåkaller.
Du kan si det. Den svarte kjetteren.
Kjetteren ønsket mer makt,
og i frykt for et kupp utlovet kongen en dusør for ham
og alle grishaer som støttet ham.
Kjetteren var i mindretall,
så han prøvde å skape sin egen hær
på samme måte
som Morozova skapte forsterkerne sine.
Men han mislyktes.
Han skapte Folden i stedet.
Og ble drept av den.
Sammen med utallige andre.
Er jeg skolert nok?
Jeg har viet livet mitt til å oppheve min forgjengers synd,
men jeg ses ikke som løsningen.
Bre en påminnelse om problemet.
Og de trenger noen å klandre.
Og derfor ser du slik på meg, eller hva?
Jeg er løsningen din.
Men om jeg mislykkes,
snur de seg mot meg.
Og jeg blir den nye kjetteren.
Om du tror på noe…
…tro at jeg ikke lar det skje.
Setter pris på det, men…
Jeg vil være ved din side.
Vi to skal forandre verden, Alina.
Du må tilbake.
Baghra liker punktlighet.
Kjære Alina, dette kan være mitt siste brev til deg.
Hjorten har en kobling til deg. Jeg vet ikke hvordan,
men om det å spore den opp gjenforener oss,
sees vi snart.
Er det steinfrukt?
Det trengte du ikke.
Disse er til meg.
Du trodde vel ikke at vi ville la deg dra alene?
Jeg ber deg bare om å spore opp et villsvin til middag.
Jeg forstår ikke engang hvordan du finner dem,
men de gir meg vann i munnen.
Jeg vil ha halve din andel.
Greit, la oss begynne.
Hendene frem. Håndflatene mot hverandre.
Lys.
Igjen.
Slutt!
Jeg slutter når du begynner.
Du sover ikke nok.
Det er ikke nok.
Ikke på langt nær.
En gang slapp Baghra en bisverm løs på meg.
Det verste var at det fungerte.
Det gjorde det.
Etter det klarte jeg det.
Det har ikke noe å si.
Det blir bedre når Mal kommer hit.
Han har hjulpet meg gjennom alt.
Han vil si det jeg trenger å høre.
Håper jeg. Vi har mye å snakke om.
Mal?
Han er kjekk, ikke sant? Måten du sa navnet hans på.
-Det er ikke sånn. -Nei?
Når kommer kjekkasen din?
Jeg har invitert ham, så… snart.
Få ham kunngjort så vi kan være der når han kommer.
Ok. Tyveri fra De kongelige arkivene.
Her er planen.
Det er bevoktet døgnet rundt.
Vi vil inn og ut så stille som mulig.
Så ingen våpen, Jesper.
Greit.
Inej, kuppelen på taket er rett over arkivet
der tegningene av Det lille palasset er.
Greit, det er min vei inn.
God dag, min herre.
Mitt navn er Ivanovski. Ja, skulptøren.
Greit.
Jeg trenger desperat din hjelp.
Jeg jobber med et fantastisk verk
til vinterfesten.
Jeg må ha dør-dimensjonene til Det lille palasset.
Hovedverket er kanskje for stort.
Kongen gjør kål på meg
om statuen av ham må stå på gårdsplassen.
Forbannede fest.
Jeg må hente plantegningene hver dag.
Vent her.
I spenning.
Jeg lager et spor av fosfor som leder deg til målet.
Arkivet er sikret av to låser.
Du må ut samme vei som du kommer inn, Inej.
Dør-dimensjonene til Det lille palasset.
Måtte Solpåkalleren velsigne deg.
Jeg er ikke troende.
For å være ærlig,
ikke jeg heller.
To timer etter solnedgang går du inn, Jesper.
Du må passe inn.
Lett.
Lysbryterne er i andre etasje.
Jeg går inn når lysene slukkes.
Og følger sporet ditt til tegningene.
Arkivaren må hente dem flere ganger daglig,
så vi kan ikke stjele dem.
Så vi lager en kopi.
Men vær forsiktig, ikke søl med blekket.
Jeg vet hva jeg gjør.
Lyset ble skrudd av! Vet ikke hvordan.
Hvor er Lev? Finn ham!
-Sett noe? -Ingenting.
Kom igjen!
Litt sent ute der.
Eller akkurat tidsnok.
General…
Du ville møte meg?
Ja, Fedyor.
Si meg,
har du jobbet med en hjertestopper kalt Nina Zenik?
Én gang. Hun er en av de beste i Andre hær.
Ja.
Nina har vært ute på et viktig oppdrag for meg, men er borte.
Om hun lever, kan hun trenge hjelp.
Jeg tror nok at Nina er i live.
Jeg trenger ikke dine antakelser.
Finn henne.
-Hva med… -Nei, se.
Hva med denne gangen?
Nei. Ser du? Vaktpost.
Ingen vei inn.
Og ingen vei ut.
Jeg tenkte meg at dette ikke ville funke.
Er det… møkk fra en magisk hjort?
Denne flokken er annerledes.
Selv i kulda sulter de ikke.
Alfaen deres er utrolig.
Den kjenner terrenget godt.
La oss fortsette.
Kom igjen. Flott bæsj.
-Hva har du i hånden? -Ingenting.
Plukket du opp hjortebæsjen, Dubrov?
I tilfelle vi ikke finner hjorten.
Hva? Hvorfor det?
Er ikke den hjorten et av dyrene som gir grishaene mer kraft?
Jo.
Dette er nok verdt noe.
-Du er… -Genial.
Kunne du ikke ha pakket det inn? Ærlig talt…
Rolig. Det er tørt.
-Jeg vil ha halvparten. -Greit.
Vet ikke hvorfor jeg bryr meg med å skrive.
Hitover.
Jeg får kanskje aldri sendt det.
Men jeg finner hjorten.
Den er det jeg ennå kan gi deg.
Kanskje det eneste.
Jeg tok med mat.
Den er nok forgiftet.
Jeg kan spise resten, om du vil.
Greit, ikke forgiftet.
Men jeg er ikke dum.
Du ønsker noe fra meg.
Er hekser så vant til lureri at de ikke forstår høflighet?
Høflighet?
Du snakker om høflighet mens du lar meg sulte i lenker.
-Jeg prøver å gi deg mat. -Hvorfor?
Greit.
Jeg ønsker noe fra deg.
Svar.
Er foreldrene dine grishaer?
Er foreldrene dine slavehandlere?
Ble du født heks, eller var det et valg?
Ble du født drittsekk, eller var det et valg?
Hva lærer de dere?
Bortsett fra at vi er onde og burde brennes?
At dere dreper oss. Om dere kan.
Fordi dere vil drepe oss alle.
Hvorfor krangler jeg?
Du er ikke her for å ombestemme deg om noe.
Du vil bare få bedre samvittighet for å drepe meg.
Jeg føler ingenting for deg.
Da er du vel god til jobben din.
Og en fryktelig person.
Fryktelig?
Sier den som stopper en manns hjerte med magi.
Vet du hva hjertestoppere er?
Ja.
En heks som kan få blod til å koke.
Visste du at vi også kan berolige?
Lindre smerte?
Gi sjelefred?
Slapp av, jeg kan ikke gjøre deg noe med hendene slik.
Du sa at mannen du jobber for vil finne meg.
Mener du Mørklingen?
Du er patetisk.
Kommer du hit med fredsgaven din
når du bare ønsker informasjon om ham?
Du vil spise.
Heller sulten enn en sviker.
Greit.
Du trenger ikke si noe.
Bare ta det.
Ser du?
Det var ikke så ille.
Jeg tar ikke imot rester fra folk som deg.
Det vil du.
Har du noen planer?
Kribirsk er ikke så ille.
Vi kan åpne en bar.
Lage øst-ravkansk øl for vestlendingene?
Hold kjeft, Jesper.
Jeg savner Milo.
Venner.
Hva gjør deg så glad?
Dette er Marko.
Marko leder truppen kjent som Pomdrakon Players.
De er invitert til å opptre på årets vinterfest.
Har alltid drømt om det.
Ja.
En vei inn i Det lille palasset.
Men de mistet hovedattraksjonen sin etter en ulykke.
De trenger noen
med ferdigheter til å erstatte ham,
og siden jeg er Ketterdams beste manager,
fikk jeg en idé.
Som en venn sa:
"Om jeg ikke klarer dette, drar ingen."
Helgenene må ha sendt deg.
Ja. Forestillingen fortsetter.
Nå.
Får du… plass i denne?
Så klart hun kan.
Dette er hennes farger,
men saken er at Inej
kommer som del av en pakke.
Ingen kommer gratis med.
Hva kan du?
Scenen er din.
Jeg finner veien.
Jeg trenger nok en forsterker. Noe for å styrke meg.
Du kan ikke lyse opp en dør selv.
Hva skal du forsterke?
Da Kirigan rørte meg…
General Kirigan kan ikke være krykken din for alltid.
Og bruken av forsterkere er barbarisk…
Prøv oppmuntring.
Jeg er ikke moren din.
Men du vil vel alltid lete etter en slik.
Der er hun. Velkommen.
Teen burde begynne å virke.
Hva?
Hvor er du, barn?
På barnehjemmet.
Stå vakt.
Om noen kommer, gi meg et signal.
Når jeg har tegneboken min, løper vi.
Vi ser oss aldri tilbake. Greit?
Hvor mange ganger må vi ut dit?
Om ikke grishaene prøver å skille oss, blir det krigen.
Vi kan ikke gjemme oss for alltid, men vi kan flykte.
Sammen.
Hvilken dag er det?
Dagen testerne kom.
Trodde dere kunne gjemme dere?
Dere tar feil.
Kom igjen.
Vi kan ikke teste ham slik.
Skaden hans gjør det umulig.
Da blir du hos meg.
Kom.
Ingenting å bekymre seg for.
Om du ikke er grisha, fortsetter livet ditt som før.
Men om du er det,
venter en ny verden deg.
Og alt dette blir fortid.
Det vil stikke.
Bare pust og slapp av i armene.
Hva skjedde denne dagen?
Jeg ble testet.
Jeg visste at testerne brukte plutselig smerte.
Jeg kunne lure dem ved å ha vondt alt.
Så jeg beskyttet meg.
Hun er ikke grisha.
Jeg visste det ikke.
Jeg prøvde bare å ikke bli skilt fra Mal.
Du beskyttet deg ved å fornekte deg.
Han ble plaget når han var alene.
Jeg tenkte på ham, ikke meg.
Vi ville rømme sammen.
Du hadde planer.
Kanskje ikke han, for hvor er han nå?
Jeg vet ikke.
Så hvem beskytter du nå?
Påkall lyset.
Jeg prøver.
Hvor mange ravkanske barn må bli foreldreløse
fordi du ikke tør å se sannheten?
Alina.
Forstyrrer jeg?
Nei.
Får du ikke sove?
Kom inn.
Her.
Er kartet oppdatert?
Ja.
Din eksistens alene truer fiendene våre.
Men Ravka kan bare stå imot dem samlet.
Og det er snakk om et opprør i vest,
ledet av… den ærverdige generalen av Første hær.
Vårt eget folk sviker oss.
Aleksander…
Jeg har kjempet denne krigen
alene i så lang tid.
Jeg har begravet så mange gode soldater.
Venner.
Kistene går tomme,
vi er under press…
…og vårt eget folk vender seg mot grishaene,
slik deres forfedre gjorde.
Du er ikke alene.
Jeg har ventet lenge på deg.
Jeg burde gå.
Kaptein.
Stormen tar oss igjen.
Vi er snart i den.
Skipet kan bli ødelagt.
Om det blir ille, drep fangene.
Sir?
Vi vil ikke at en skal flykte mens vi tar inn vann.
Men de skal stilles for retten.
Hva så?
Jeg tror lilletåa mi frøs av i natt.
Hva er verst? Frosten eller Folden?
-Folden! -Folden!
Vi er på vei inn i Fjerda.
Nei.
Asketrær er hellige, de skader dem ikke.
Sikker på at flokken dro ditover?
Siste sjanse til å snu.
Og la dere dele belønningen? Hold følge!
Jeg skriver videre som om disse ordene kan nå deg før meg.
Kanskje jeg øver meg på hva jeg skal si.
Det jeg burde ha sagt før.
Noe til meg?
Sammen.
Ok.
Sammen.
Dette er Alina.
Din lille venn fra Keramzin?
Er dette henne?
"Lille venn"?
Å trenge andre er svakhet.
Flink jente.
Nå begynner arbeidet.
Da du lyste opp Kirigans telt, hørte jeg en lyd.
En høy tone.
Jeg visste det var deg.
Da du holdt du meg i hånden før,
hørte jeg den iblant i hodet.
Det er midt på natten, men jeg er våken.
Dubrov og den lille blæren hans også.
Så hører jeg den lyden igjen.
Svakt. Som kaller på meg.
Mal, hva er det?
Dubrov!
Mal! Hjelp!
Dubrov!
Hjelp!
Var det alle?
Velkommen, unger, til starten på deres karriere.
Dere overlevde grunntreningen.
Nå begynner eventyret.
Det viktigste først.
Uniformen dere går i, er den eneste uniformen
dere får utlevert før dere blir fullverdige soldater.
Unnskyld. Jeg leter etter Alina Starkov.
Hvorfor det?
Vi er venner. Vi vokste opp sammen.
Du får ikke treffe henne. Hun sloss med en kvartermester.
Han kalte henne noe, hun slo ham.
Nå er hun i kasjotten og han på puben.
-Er du kvartermesteren? -Ja.
Mal? Du er her.
Vent, du er her. Hvorfor det?
Det vanlige.
Samme her.
Hva skjedde?
Elleve sting.
Vi matcher.
Ja.
Du ville treffe meg?
Du må gjøre noe for meg.
Fjern det.
[på fjerdansk] Sørg for at den andre er død.
Mikhael.
Jeg er så lei for det.
Alina, om du får dette brevet,
da at jeg fortalte om det sanne nord,
snakket jeg om deg.
Du er mitt sanne nord,
og jeg kan se veien til deg nå.
Tekst: Fredrik Lingaas