ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Могутній молодий капітан
Сміливий у морі
Солдат і моряк
Вільний від недуги
Люба Аліно, минуло кілька тижнів, а від тебе жодної звістки.
Це мій третій лист.
Мій загін відправили до Чорноти,
де ф'єрданці нападають уночі.
Аванпост зараз недалеко.
Я хотів умовити шквалуна і передати тобі звістку.
Він посміявся з мене.
Просив лейтенанта Богдана написати в Малий палац від мене.
НАША СВЯТА З'ЯВИЛАСЯ
НАДТО ПІЗНО
Відпускаючи мене, він спитав:
«Хто вона тобі?»
І я не знав, що відповісти.
Саша.
Ксенія.
Кошин.
Перед очима стоїть твоє обличчя на скіфі.
Певно, я його не забуду.
Валок.
Міхаель.
І… Ленора.
Це все, люди.
Люблю, коли вона це робить.
Тримай.
Пахне тушкованим ягням.
Ти ідіот.
Що? Я люблю тушковане ягня.
Замовкни.
Слідопити, з Ос-Альти надіслали нове завдання для бажаючих.
Кожний загін на північ від Чорноти
отримав завдання для добровольців-слідопитів.
Генерал Кіріґан пропонує візит до Малого палацу
тому, хто може знайти оленя Морозова.
І я побачив його.
Я знав, що це твій малюнок.
Саме так, стародавню міфічну істоту.
Лише в плоті, якщо ваша ласка.
Хто йде добровольцем?
Чорний генерал таки з'їхав із глузду.
Марнувати наших солдатів на ті дурниці Другої армії.
З'явилася заклиначка сонця,
і всі старі казочки витягли зі скрині.
Я це зроблю.
Я піду.
Заходьте.
Доброго ранку, сонце.
Для мене є листи?
Ні.
Я їду кататися верхи?
Із генералом Кіріґаном.
Мені треба тренуватися, а не возитися містом.
Чим швидше я зроблю потрібне, тим швидше повернуся до…
Свого життя?
Це твоє життя.
Так, моє життя.
Де Зоя чекає нагоди
пошпурити мене в стіну чи у вогнище.
Її немає в палаці.
Ти не чула?
Він її відправив переглянути свої пріоритети.
Нумо, не треба змушувати його чекати.
Не приведіть Святі. Чому? Він сердиться?
Це тобі сподобається.
Чорний - його колір. Не мій.
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
Ви не в кефті.
Тобі не сподобався колір, який я обрав?
Лише ви його носите.
Скажи, ти так прагнеш бути такою, як усі?
Раджу й вам якось відчути, як це, генерале.
Мабуть, не сьогодні.
Прошу, називай мене Олександром.
КРИБІРСЬК - СХІДНА РАВКА
Отже…
Усе минуло добре.
Святі!
Зимове свято у Малому палаці.
Він нізащо не знайде шлях до заклиначки сонця без Ніни.
Особливо під час цієї смішної вечірки.
Там буде кишіти Другою армією.
Нам пощастило.
З'явилася нагода все вирішити швидко.
Ми за три дні від столиці,
тепер треба знайти спосіб проникнути в Малий палац.
Виявляється, в архівах Крибірська зберігаються схеми Малого палацу.
Але… вони під сімома замками.
Далеко від жадібних очей натовпу.
Так.
-Що це означає? -Час туди вдертися.
Я залишу тобі кулю на згадку.
Пообіцяймо не забувати одне одного, Майло.
Але тепер я мушу йти.
Залишаю тебе під опікою цієї милої офіціантки,
якій потрібна твоя підтримка тут.
Для вас є завдання.
Нам потрібна попутка на схід до Малого палацу.
Наведіть знайомства.
Але це найважче завдання.
Ви ж змогли потоваришувати з нами?
Що ти бачиш?
Чиюсь версію мене.
Або ж зрештою з'явилася справжня ти.
Як ти звикаєш до життя в Малому палаці?
Тренування мені подобається.
Здається, усе йде добре.
Із Баґрою інколи важко порозумітися.
Завжди.
Кімната тобі подобається?
Ну, мені ніколи ще не клали тепле каміння у ліжко.
Мені пощастило з Женею.
Я лише не зовсім розумію, куди веде цей шлях.
Я знаю, як ви почуваєтеся, міс Старкова.
У дитинстві я втікав і ховався тут.
Коли усвідомив, що я - нащадок найненависнішого ґриші в Равці,
я приходив сюди,
кидав монету.
Щоб загадати бажання.
Одне й те ж бажання, знову і знову.
Щоб я міг стати кимось іншим.
Це його історія, чи не так?
Тобі вона відома лише зі старих фото?
Звичайно.
Усі діти вивчають історію, не лише ґриші.
Сотні років тому король Анастас
найняв ґришу військовим радником.
Заклинача тіні.
Можеш вимовити це. Чорного Єретика.
Єретик прагнув здобути більше сили,
і король, побоюючись перевороту, наказав убити його
і всіх ґриш, що його підтримували.
Єретик знав, що їх більше,
тож спробував створити власну армію,
використовуючи заборонену науку,
яка допомогла Морозову створити підсилювачів.
Його спіткала невдача.
Натомість він створив Каньйон.
Який його вбив.
І багатьох інших.
Мене добре навчали?
Я присвятив життя спокуті великого гріха мого предка,
але не я є його вирішенням.
Я - лише нагадування про проблему.
Людям потрібно когось звинувачувати.
Тому ви на мене так дивитеся, еге ж?
Я - ваше вирішення.
Але моя невдача…
оберне їх проти мене.
І я стану новою Єретичкою.
Якщо ти віриш хоч у щось…
повір, що я цього не дозволю.
Дякую, але…
Я буду поруч.
Ми з тобою змінимо світ, Аліно.
Відвезу тебе назад.
Баґра ненавидить запізнення.
Люба Аліно, можливо, це мій останній лист.
Цей олень має стосунок до тебе, не знаю який і чому,
та якщо його пошук для твого генерала нас возз'єднає,
тоді… скоро побачимося.
Це кістянка?
Не треба було.
Це для мене.
Ти ж не думав, що ми тебе відпустимо одного?
Уполюй лише того стрімкого кабана нам на вечерю.
Не розумію, я ти знаходиш тих негідників,
але у мене слина тече лише при згадці.
А мені - половину прибутку.
Що ж, продовжимо.
Простягни руки. Долоні одна до одної.
Світло.
Знову.
Припиніть!
Припиню, коли ти почнеш.
Ти недостатньо спиш.
Недостатньо.
Зовсім не достатньо.
Одного разу Баґра випустила на мене рій бджіл.
Найгірше - це спрацювало.
Справді.
Тоді я змогла викликати самостійно.
Це не має значення.
Коли Мал приїде, все налагодиться.
Він пройшов зі мною все.
Він знатиме, що сказати, щоб я впоралася.
Сподіваюся. У нас є багато про що поговорити.
Мал?
Він гарний, чи не так? Ти так вимовляєш його ім'я!
-Усе не так. -Справді?
І коли приїде цей сильний юнак?
Я його запросила, тож… будь-якого дня.
Треба, щоб про нього доповіли, тоді ми будемо біля тебе.
Гаразд. Вдертися до Королівських архівів.
Ось план дій.
Охоронці пильнують цілодобово.
Нам треба ввійти і вийти якомога тихіше.
Важку артилерію залиш у кобурі, Джеспере.
Гаразд.
Інеж, купол на даху знаходиться над сховищем,
де зберігають схеми Малого палацу.
Зрозуміло. Так я ввійду.
Доброго дня, сер.
Мене звати Івановський. Я скульптор.
Гаразд.
Мені дуже потрібна ваша допомога.
Я працюю над справжнім шедевром
для зимового свята.
Мені потрібні виміри входу в Малий палац.
Велика скульптура може бути надто велика, щоб пройти у двері.
Король зітне мені голову,
якщо його статуя буде у дворі.
Кляте свято.
Мушу діставати схеми щодня.
Зачекайте тут.
Із нетерпінням.
Я залишу слід із фосфору, який приведе тебе до цілі.
Сховище закривається на замковий механізм із двох частин.
Тож Інеж, ти мусиш вийти так, як увійшла.
Виміри входів до Малого палацу.
Нехай вас благословить заклиначка сонця.
Я не віруючий.
Ні, направду
я теж.
Ти увійдеш за дві години після заходу сонця.
Ти маєш стати непомітним.
Легко.
Клапани освітлення на другому поверсі.
Вимкнення світла буде для мене сигналом.
А потім я знайду схеми за твоїм слідом.
Архіваріус виймає їх кілька разів на день,
тож їх красти не можна, інакше це буде підозріло.
Треба зробити копію.
Але обережно. Якщо будеш незграбна, потече чорнило.
Я знаю, що роблю.
Вимкнувся клапан! Не знаю, як.
Де Лев? Знайдіть його!
-Щось є? -Нічого.
Рухайся!
У тебе сповільнена реакція.
Або саме вчасна.
Генерале…
Ви хотіли мене бачити, сер?
Так, Федіре.
Скажи,
ти працював із душопробирачкою на ім'я Ніна Зеник?
Одного разу. Вона одна з найкращих у Другій армії.
Саме так.
Ніна виконувала для мене важливу місію і не вийшла на контакт.
Якщо вона жива, їй може знадобитися допомога.
Знаючи Ніну, певен, вона жива.
Федіре, мене не цікавлять твої здогади.
Знайди її для мене.
-Як щодо… -Ні, ось.
А цей коридор?
Не вийде. Бачите? Вартова башта.
Сюди не ввійдеш.
І не вийдеш.
Так і думав, що план не спрацює.
Це… екскременти чарівного оленя?
Це стадо не таке, як інші.
Навіть у мороз вони не голодують.
У них винятковий ватажок.
Я знаю ці землі дуже добре.
Рухаємося далі.
Ходімо, здорованю. Це чудове лайно.
-Що у тебе в руці? -Нічого.
Ти підібрав лайно оленя, Дуброве?
Якщо не знайдемо справжнього оленя.
Що? Навіщо?
Хіба цей олень не з тих, що дають ґришам більше сили?
Так.
Мабуть, на цьому можна заробити.
-Ти… -Геній.
Не міг загорнути у щось? Заради Святих…
Заспокойся. Воно сухе.
-Мені половину прибутку. -Гаразд.
Навіть не знаю, навіщо я пишу цей лист.
Сюди.
Навряд чи я зможу його надіслати.
Але я знайду оленя.
Це те, що я ще можу тобі дати.
Можливо, єдине.
Я приніс тобі їжу.
Певно, вона отруєна.
Я їстиму далі, якщо бажаєш.
Гаразд, не отруєна.
Але я не дурна.
Тобі щось від мене потрібно.
Відьми так звикли до обману, що гарне виховання їм у дивовижу?
Виховання?
Ти говориш про виховання, морячи мене голодом у ланцюгах.
-Я намагаюся тебе нагодувати. -Чому?
Гаразд…
Мені дійсно дещо потрібне від тебе.
Відповіді.
Твої батьки теж ґриші?
Твої батьки теж поневолювачі?
Ти народилася відьмою чи захотіла нею стати?
Ти народився вилупком чи захотів ним стати?
Чому вас навчають?
Крім того, що ми лихі, і нас треба спалити на вогнищі?
Що ви нас убиваєте. За першої нагоди.
Бо ви хочете вбити всіх ґриш.
Нащо я взагалі сперечаюся?
Ти ж не збираєшся змінити свою думку.
Лише заспокоїти своє сумління, відправляючи мене на смерть.
Мене сумління не бентежить.
Певно, тому ти вправно виконуєш роботу.
І ти жахлива людина.
Жахлива?
Це говорить та, яка магією зупиняє серце людини.
Ти знаєш, що роблять душопробирачі?
Так.
Відьма, яка змушує кров кипіти.
А ти знав, що ми також умиротворяємо?
Полегшуємо біль?
Заспокоюємо розум.
Розслабся, з руками в кайданках я нічого тобі не зроблю.
Ти казала, що той, на кого ти працюєш, мене вистежить.
Ти про Дарклінга?
Ти жалюгідний.
Приходиш сюди, пропонуючи убогий мир,
а тобі потрібні лише відомості про нього?
Ти хочеш їсти.
Краще померти з голоду, ніж зрадити.
Гаразд.
Не розповідай мені нічого.
Просто візьми.
Бачиш?
Не так вже й погано.
Я не візьму об'їдки від такого, як ти.
Візьмеш.
У вас ще є якісь плани у запасі?
Крибірськ - не найгірше місце.
Можемо відкрити бар.
Варити східноравканське пиво для західняків?
Замовкни, Джеспере.
Мені бракує Майло.
Друзі.
Що вас так веселить?
Це Марко.
Марко керує мандрівною трупою, яка називається «Гравці помдракона».
Їх запросили виступити на цьогорічному зимовому святі.
Мрія всього життя.
Так.
Шанс потрапити в Малий палац.
Але вони втратили кращу артистку через нещасний випадок.
Їм дуже потрібен хтось майстерний,
щоб замінити цю найкращу виконавицю,
а, оскільки я - головний менеджер талантів Кеттердама,
у мене з'явилася ідея.
Один друг якось сказав:
«Якщо я це не вирішу, ніхто нікуди не поїде».
Мабуть, вас прислали Святі.
Так. Шоу продовжиться.
Отже.
Ви зможете… це вдягнути?
Звичайно, зможе.
Це її кольори,
але справа в тому, що Інеж…
сама не подорожує.
Ми не беремо попутників.
Які у вас таланти?
Сцена ваша, сер.
Я поїду самостійно.
Мабуть, мені потрібен підсилювач. Щось, щоб підштовхнути силу.
Ти не можеш самостійно освітити шлях.
Що ти хочеш підсилити?
Кіріґан торкнувся…
Не можна постійно покладатися на генерала Кіріґана.
А використання підсилювачів - варварський, лінивий спосіб…
Ви могли б підтримати мене.
Я тобі не матір.
Але, певно, ти завжди потребуватимеш її.
А ось і вона. Ласкаво просимо.
Чай мав би вже діяти.
Що?
Де ти, дитино?
Я у сиротинці.
Ти стоїш на варті.
Як побачиш, що хтось іде, подай сигнал.
Щойно заберу альбом, тікаємо.
Не озираємося. Гаразд?
Скільки разів ми будемо на тому полі?
Якщо нас розділять не ґриші, то це зробить війна.
Ми не можемо ховатися вічно, але можемо втекти.
Разом.
Який це день?
День приходу перевіряючих.
Ви думали, що сховаєтеся?
Ви помилилися.
Ходіть.
Так ми його не перевіримо.
Це неможливо через рану.
Ходи до мене, хлопче.
Підійди.
Тобі не потрібно хвилюватися.
Якщо ти не ґриша, твоє життя продовжиться, як завжди.
Але якщо ти ґриша,
на тебе чекає зовсім новий світ.
А все це зникне у минулому.
Відчуєш укол.
Дихай і розслаб руки.
Що сталося того дня?
Мене перевіряли.
Я знала, що різкий біль виявляє силу ґриш.
Та нічого не буде, якщо мені вже болітиме.
Тож я захистилася.
Вона не ґриша.
Я не знала, що я ґриша.
Я лише робила все можливе, щоб нас із Малом не розділили.
Ти захистила себе, відмовившись від себе.
Коли він був сам, його цькували.
Я думала не про себе, а про нього.
Ми хотіли втекти разом.
У тебе були плани.
Певно, у нього їх не було, інакше де він зараз?
Я не знаю.
То заради кого ти стримуєшся тоді?
Виклич світло.
Я намагаюся.
Скільки равканських дітей мають стати сиротами війни,
бо ти боїшся визнати правду?
Аліно.
Я… вас відволікаю?
Зовсім ні.
Не спиться?
Заходь.
Тримай.
Ця карта свіжа?
Так.
Саме твоє існування - загроза для ворогів.
Але Равка може протидіяти їм, лише об'єднавши фронт.
На заході говорять про повстання
під проводом нашого… шановного генерала Першої армії.
Наш власний народ відвертається від нас.
Олександре…
Я бився у цій війні…
на самоті так довго.
Поховав стількох хороших солдатів.
Друзів.
Казна тане,
зашморг затягується…
а наш власний народ повстає проти ґриш,
як колись їхній предок.
Ви не самотні.
Я довго чекав на тебе.
Я мушу йти.
Капітане.
Нас наздоганяє шторм.
Скоро ми в нього потрапимо.
Він може розбити корабель.
Якщо виходу не буде, вбий полонених.
Сер?
Нам не потрібно, щоб вони вирвалися, поки ми боремося з водою.
Сер, але ж вони мають постати перед судом.
То й що?
Здається, я вночі відморозив мізинець.
Що гірше? Мороз чи Каньйон?
-Каньйон! -Каньйон!
Ми переходимо на ф'єрданську територію.
Ні.
Ясени священні, вони їх не помічають.
Ти певен, що стадо пішло туди?
Останній шанс розвернутися.
І ви поділите між собою нагороду? Уперед!
Постійно пишу тобі, ніби слова досягнуть тебе раніше, ніж я.
Мабуть, я просто повторюю те, що скажу тобі.
Те, що я мав сказати набагато раніше.
Для мене щось є?
Разом.
Гаразд.
Разом.
Це Аліна.
Твоя подружка з Керамзіна?
Це ж вона.
«Подружка»?
Потреба в комусь - це слабкість.
Молодець.
Тепер можна почати роботу.
Розумієш, коли ти освітила намет Кіріґана, я почув звук.
Високий звук.
Я знав, що це ти.
У дитинстві ти брала мою руку,
й інколи я чув цей звук у себе в голові.
Зараз ніч, але я не сплю.
А ще Дубров зі своїм сечовим міхуром.
І я чую цей звук знову.
М'який. Він кличе мене.
Мале, в чому справа?
Дуброве!
Мале! Допоможи!
Дуброве!
Допоможи!
Це всі?
Вітаємо, коротуни, із початком вашої кар'єри.
Ви вціліли, проходячи основи.
Тепер почнуться справжні пригоди.
Але все по порядку.
Форма, яка на вас, - єдина,
яку ви отримаєте, поки не станете повноцінними солдатами.
Вибачте. Я шукаю Аліну Старкову.
Навіщо вона вам?
Ми з нею старі друзі. Ми виросли разом.
Ви її не побачите. Вона побилася з інтендантом.
Він її обізвав, а вона його вдарила.
Тепер вона на гауптвахті, а він у пабі.
-Ви інтендант, чи не так? -Так.
Мале? Ти тут.
Зачекай, ти тут. За що?
Як завжди.
Як і я.
Що сталося?
Одинадцять швів.
Ми пара.
Справді.
Ти хотіла мене бачити?
Зроби дещо для мене.
Зітри це.
[ф'єрданською] Перевір, чи той мертвий!
Міхаелю.
Пробач мені.
Аліно, якщо отримаєш цього листа,
знай, - коли я говорив про істинну північ,
я мав на увазі тебе.
Ти - моя істинна північ…
і тепер я бачу свій шлях до тебе.
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька