ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
ОКОЛИЦІ ЧОРНОТИ ТАБІР ПЕРШОЇ АРМІЇ
Ось наше запрошення на виступ, підписане королевою.
Цей папір надає вам доступ на територію,
головну залу, але більше нікуди.
Королева найняла вас, а не запросила в гості.
Ви повинні залишатися разом завжди.
Жодної вогнепальної чи холодної зброї, жодної зброї взагалі.
Покарання за порушення цих правил -
від вигнання до смерті.
Тож усі зрозуміли ці правила?
Ні!
-Заради Святих! -Заклиначка сонця! Я хочу її побачити.
Гаразд, годі.
Ми заспокоюватимемо одну людину всім загоном?
Нумо.
Усі решта, на місця.
Я запанікувала. Зі мною раніше не хотіли проводити час.
-То ти його підпалила? -Випадково.
Шквалуни були змушені запустити його в озеро.
Тож спершу він загорівся, потім мало не втонув.
Непогане перше враження.
-Привіт, Женю. -Привіт, Женю.
-Ти потрібна для кефти. -Ні, я спізнилася. Надю, ходи.
Дякувати Святим, я прийшла вчасно.
-Я думаю, вони зробили, що могли. -Це жахлива думка.
Жодних новин від Мала.
Не треба нічого дізнаватися більше. У тебе й так багато роботи.
Навіть не уявляєш.
Королева Тетяна, Її Королівське Командирство,
не бере до уваги, що мені треба спати.
Встала до світанку, і я мала поправити їй обличчя,
перш ніж прийшла решта свити.
Я могла б випадково осліпити її під час демонстрації, якщо бажаєш.
Для чого це?
Розслаб брови.
Я не проти, взагалі-то.
Це відвертає погляд короля в її напрямку.
Принаймні до настання ночі.
Уяви, що Каньйон зникне. Що тоді?
Равка відновиться. Друга армія буде не потрібна.
У ґриш з'являться нові можливості.
Я завжди хотіла подорожувати. Побачити Істинне море.
Відвідати бібліотеку в університеті Кеттердаму.
Мал завжди хотів на пенсії жити на фермі.
Мені ферми не подобаються.
Хіба що на дачі в Балакіреві.
Якщо Святі йдуть на пенсію.
Ага. Авжеж, справді.
Я знаю, що генерал обрав чорне для вистави,
але, може, потім повернешся до синього.
Я, мабуть, залишуся в чорному надалі.
Мені подобається, коли ти така…
але… я хочу, щоб ти остерігалася.
Чого?
Владних чоловіків.
Зайдіть.
Привіт.
Це Давид Костик. Старший фабрикатор.
Він створив те синє світло, з яким переходять Каньйон.
Генерал наказав зробити їх для твоєї демонстрації сьогодні.
Вони чудові.
Що вони роблять?
Спрощують поділ променю на два.
Ваш показ світла визначить, хто буде нашим союзником.
Вони допоможуть покращити показ.
Винахідливо.
На мою думку, я впораюся сама.
Звичайно.
Побачимося на святі.
Що?
Ти ніколи нікому не говориш люб'язності.
Він тобі подобається.
Ні слова.
«Винахідливо».
Ось наш план.
Я пройду маршрутом цілі до зали
на вечерю і пошукаю місце для засідки.
Візьми когось із нас із собою.
Я впораюся.
Тобі не можна розкриватися так рано, а Джеспер має спланувати маршрут втечі.
Між заходами в розкладі є проміжок,
тож вона може бути в цій кімнаті,
подалі від натовпу, в безпечному місці.
Тут, на їхню думку, вона буде найзахищенішою,
а тому саме тут її найкраще схопити.
Нам треба лише туди потрапити.
І щоб хтось відволік їх для прикриття нашого відходу.
Саме там ми її схопимо.
Гарно виглядає?
Востаннє показувала цей номер в 14 років.
Джеспере, ти ж навіть не дивишся?
-Вибач. Що? -Я кажу, ти не дивишся.
Пригадую, ти була повітряною гімнасткою. Давно це було?
Ти ж маєш обдумувати шлях відступу?
А я що роблю?
Схоже, ти заграєш із тим конюхом.
Яким конюхом… А, цим.
Він справді привабливий, але я й не помічав.
Буде не так весело,
якщо екіпаж буде не досить швидким.
То тепер ти акробатка і експертка з екіпажів?
Скажи, від чого залежить швидкість екіпажу?
Коліс? Ваги? Року випуску?
Не треба, це підступне питання.
Правильної відповіді немає.
Екіпаж не має значення.
Усе залежить від коня.
Від коня залежить відстань і швидкість.
А від цього залежать, чи вас упіймають.
Не годиться так собою пишатися, як ти зараз.
Ти про мне? Поглянь на заклиначку сонця.
Це ж не я запросив пів світу, щоб продемонструвати фокуси.
Ти вважаєш, що це просто фокуси?
Каз вважає, що це фокуси. А він зазвичай не помиляється.
Мені відомі думки Каза. Питаю, як ти вважаєш.
Гей…
На мою думку… якщо нам заплатять…
байдуже, чи вона справжня.
От подивишся на цю кефту. Вона шедевр.
Уявляю обличчя Зої, коли вона тебе побачить.
Ми маємо вийти надвір.
Ні.
Нумо, це ж як на Масляну!
У Керамзіні вельможі їздили у візках
із різними сирами і хлібами.
Потім відкривали володіння, влаштовували карнавали з виставами.
Сиріт не пускали, але ми з Малом пробиралися.
Це небезпечно. Тебе можуть упізнати.
Я одягну шарф. Або капелюх. Або два капелюха.
Лише у палаці знають, хто я.
Можна мені хоча б це, перш ніж усе зміниться?
А вони?
Де ти навчилася командувати?
Я уявила себе Баґрою.
Усе, годі. Ходімо назад.
Пані та панове, до вашої уваги Аліна Старкова!
Як незручно.
-Сказати їм? -Аліно, ні!
Не всім відомо, як ти виглядаєш. Якщо нас тут піймають…
Ні! Ходи сюди!
Женю! Про що ви думали?
Це моя вина. Я наполягла.
Вибачте, я лише імітував Івана. Схоже?
-Надто схоже. -Добре.
Залякування - корисний засіб.
Ходімо швидше звідси, поки не з'явилася моя половина.
От новина.
Віддай у руки генералу Кіріґану.
Якщо хоч хтось…
Ти мав відпочивати, солдате.
Йдеться про оленя, чи не так?
Ти їдеш до Ос-Альти?
Ти не в стані їхати. Сер.
Саме я знайшов оленя.
Саме я повинен повідомити її.
Його. Генерала Кіріґана.
Ви поїдете разом.
Ти певен, що це вона?
Кажу вам, вона наполовину шуханка.
Коли точно ти її побачив?
Одразу по полудні.
Що в цій кімнаті?
Гардеробна. Там вона переодягнеться до вечері.
І там ми її схопимо.
Осторонь, під прямим оглядом, контрольований простір. Мені подобається.
Я за, якби там були двері.
-Там немає дверей? -Не ті, які можна використати.
Щось схоже на замок ґриш. Його відкривав субстанціал.
То замок зламати неможливо?
Взагалі-то, можливо. Я можу пройти крізь ті двері.
Як?
Замкові механізми створюють фабрикатори.
Залізні зубчики, які прослизають на місце без защіпки.
Але щоб його відкрити, потрібен магніт.
Із мінімальною зовнішньою силою 2 000 гаусів.
Їх важко знайти.
Навряд чи хтось носить їх у кишенях.
Не варто тримати його у кишені надто довго.
Якщо хочеш колись завести дітей.
Гаразд. Аркен хапає ціль.
Ти хочеш, щоб новачок схопив пакет, вартий мільйона крюґе?
Новачок може обійти замок ґриш.
Наше майбутнє залежить від цього.
Інші будуть готувати оманливий маневр.
Справді?
Що таке оманливий маневр?
Наслідуємо зграю рисей. Дуже розумно полюють.
Відволікають увагу жертви.
То я хапаю заклиначку, а ви відволікаєте увагу?
Саме так. Зробимо це до вечері.
Ти хапаєш. Інеж і я - маневр, а Джеспер забезпечує швидкий відхід.
Іване! Мою кефту!
Ти не Іван.
Вибачте, що розчарувала.
Я відчуваю твою зневагу до мого душопробирача.
Коли краще взнаєш його, він здасться доволі милим.
Певна, вас і волькри звеселяють.
Можна?
Дякую.
Я чув, ти сфокусувала і розділила світло без рукавиць.
Але мені був приємний жест.
Вони були лише про всяк випадок, справді.
На випадок хвилювання.
Я певен, у Керамзіні було мало зібрань,
які приваблювали стількох… глядачів.
Жодного, взагалі-то.
Але я не надто хвилююся.
Лише раз чи двічі думала кинутися зі сходів,
щоб уникнути цього.
Не допомогло б. У мене є цілителі.
Я спершу хвилювалася.
Але, поговоривши з Женею, зрозуміла, що означає ця демонстрація.
Я завжди почувалася чужинкою.
Особливо, коли вперше потрапила сюди.
Але тепер я відчуваю, що моє місце тут.
І не лише тут, але й що я - частина чогось більшого.
Що ми можемо запропонувати ґришам і равканцям надію на майбутнє.
Це для мене дуже важливо, Аліно.
Ти дуже важлива…
для всіх.
Мало хто може мене здивувати, міс Старкова.
Вибачте, генерале.
Чим можу допомогти?
Ось ви де.
Послу потрібні його коні.
Що? Зараз?
-Очевидно. -Ви не залишитесь до прибуття королеви?
Ви бачили королеву?
Тобто, чи ви насправді з нею спілкувалися?
Ні, мабуть, ні.
Якби так, ви б зрозуміли, навіщо послу коні.
-Який, сер? -Пара першеронів.
Я питаю про посла, сер.
Звичайно, Нового Зему.
Новий Зем? Вам там подобається?
Інколи.
Лише інколи?
Там є свої плюси і мінуси.
Та чим більше я подорожую… тим більше розумію,
що місце перебування не має значення, лише супутники.
Мені це подобається.
Що ще розумного ви дізналися, подорожуючи?
Що коли вам чогось хочеться…
краще діяти і не думати, ніж думати і не діяти.
Я не бачив вас у тій трупі виконавців?
Ні. Аж ніяк. Я поганий актор.
Але… Я не заперечую проти випадкових рольових ігор.
Я не знала, що земенці такі талановиті.
Вона сулійка.
Я бачу, що один західноравканський генерал відверто проігнорував нас.
Як гадаєш, його запросили?
Златана?
Певно, він не наважився б так далеко зайти в ворожі ряди.
То це правда? Західна Равка хоче відколотися?
У нього є підтримка.
На останньому зібранні були представники Ф'єрди.
Зрозуміло, чому він не помічає,
як дрюскели виловлюють ґриш у його портових містах.
Якщо сьогоднішнє світлове шоу буде успішним,
можливо, доведеться переглянути наші домовленості.
Каельський посол такий незграбний, коли вип'є.
У цьому сюди не можна. Переодягнись у пральні.
-Мені наказано… -Ти не почув?
Так. Вибачте.
-Це мій розмір? -Ти ще питаєш?
Нагадати, що було минулого разу?
-Як я одягла чоловічу форму. -Усе ж вдалося.
Радій, що я хочу це зняти.
Побачимося на місці зустрічі.
Генерале.
Царю. Моя царице.
Сподіваюся, вам подобається свято.
Мушу зізнатися, мені не нудно.
Доволі непогано.
У Малому палаці буває…
так спокійно.
Ще не час. Сюди.
Ти мала зайти у супроводі охоронців палацу.
Чудово виглядаєш, до речі.
Мені здалося, вам потрібна допомога.
Ходи. Дамо їм на що подивитися.
Молодець.
Це розсіююче скло.
Як направити туди світло,
люди не знатимуть, звідки воно виходить.
Готова?
Гадаю, так.
Ти знаєш, хто ти.
Знаю.
Тож настав час показати світові.
Її звати Аліна Старкова.
І вона принесе нам усім звільнення.
Санкта Аліна.
Святі!
-Це було… -Так.
Тобто…
Я знаю.
Дімо!
-Дімо! -Я мушу йти.
Я розумію.
Але це було…
Погоджуюся.
Не знаю, наразі нікого не випускати. Наказ генерала.
Двадцять чотири, двадцять шість.
Двері зачинені на ніч, панове.
Ми до генерала Кіріґана.
Це що, жарт?
Олень Морозова - міф.
У палаці справжня Свята, а ви про міф патякаєте?
Скажете генералові, що прогнали нас?
Гаразд. Ваші проблеми. Залиште зброю тут.
Ви гідні тієї пошани, яку отримуєте.
Дякую.
Мушу сказати, Королево Сонця, ви стаєте небезпечною.
Перепрошую?
А станете ще більш небезпечною.
Ви ж навіть не здогадуєтеся, яка велика роль на вас чекає?
Люди створюють вівтарі для Санкти Аліни.
Навіщо вони це роблять?
Бо є щось набагато сильніше за армії,
щось настільки могутнє, що скидає королів і генералів,
знищує нації і створює імперії.
Віра, Аліно.
Ось де ти.
Вибачте, але генерал Кіріґан сказав Аліні готуватися до вечері.
Віра, Аліно Старкова. Пам'ятайте це.
Тофіне, постав.
Це ви двоє стверджуєте, що знайшли оленя?
Ні, сер. Це він.
А ти хто?
Мальєн Орецев. Слідопит із 36-го, сер.
Мале.
От несподіванка.
Залиште нас.
Усе гаразд?
Так, сер.
Що ж… у хащі багато оленів.
Звідки тобі відомо, що це той олень?
То був цей.
-Ти впевнений? -Так.
Удвічі більший за інших. Повністю білий.
Як глянув просто на мене, роги…
вони…
Що?
Схоже, я це побачив.
Він був сам? Зі стадом?
Він був із невеликим стадом, але я його зустрів на самоті.
На пасовищі.
Покажи мені, де.
На північ від Чорноти.
Ні, точно. Познач тут.
Після того, як побачу Аліну.
-Перепрошую? -Я її знаю. Ми друзі.
Дасте мені побачити її…
скажу, де олень.
Багато хто каже, що знає заклиначку сонця.
Щоб зустріти її, щоб лише побути біля неї.
Спитайте в неї про мене.
Скажи мені те, чого про неї ніхто не знає.
Щось… особисте.
Наприклад?
Наприклад… улюблену квітку.
-Або які книжки… -Ірис.
Іриси. Сині, а не білі.
Гаразд.
Тебе проведуть до кімнати.
І якщо вона підтвердить…
Приведу її до тебе пізніше.
Згода?
Що таке?
Хтось його знайшов.
Це неможливо.
Хто це стверджує?
Слідопит із Чорноти. Ще з одним солдатом.
Приведи його до мене.
Його вже відвели до генерала.
Певно, він наказав знайти оленя.
Ми не можемо дозволити йому отримати таку силу.
Слухай мене…
уважно.
Це від генерала Златана.
Що…
Постріл!
Швидко, сходами!
Ви двоє, заберіть це!
Він побіг туди!
Женю.
Усе гаразд.
Я тут, Маріє.
Поверни мене. Я не хочу помирати з чужим обличчям.
Оманливий маневр мав спровокувати Аркена.
Я ж казав, наше майбутнє залежить від цього.
Я бачив дві однакові сукні в гардеробі.
На цілі одна,
для іншої вимірювали інферну приблизно такого ж зросту і статури.
Їм потрібна ціль для демонстрації,
а на прийомі
вони використають дублерку, заради безпеки.
Аліно!
Тому я відправив Аркена за дублеркою, а ми йшли за ціллю.
Аркена зловлять.
Він обрав свою долю у Новокрибірську, коли був зі Златаном.
А якщо ти помиляєшся?
Якщо ми підставили його оманливим маневром,
а зустріч не мала стосунку до цього?
Єдині люди, які мають зиск із Каньйону? Сумніваюся.
Час.
Міс Старкова!
Ми маємо провести вас на вечерю. Ходіть із нами.
Я думала…
Взагалі-то, я доволі голодна.
Дякую. Далі я сам.
Тобі.
Гаразд. План «Б».
Забудь. План «Д». Слідкуй за ціллю, зустрінемося на виході.
Він інферна. Не треба ризикувати.
Генерал, певно, був щасливий,
коли ви повідомили йому, де олень.
Ще не повідомив.
То він ще не знає?
Куди ви мене ведете?
Туди, куди потрібно.
Тофіне. Дідько.
Не пригадую, щоб це входило в план.
Воно не входить.
Мабуть, ти б радше пішла на вечерю.
Марія впорається.
-Сама? -У неї є Женя.
Ну…
Тоді…
Гадаю, з нею все буде гаразд.
Тобі так не здається?
Ти впевнена?
У чому справа?
На Марію і Женю напали в гардеробній.
Аліна була ціллю.
Ми схопили зловмисника.
Зачекай тут.
Щось сталося?
Нічого.
Охоронці будуть за дверима, поки я не повернуся.
Я чекатиму.
Ходи зі мною.
Баґро! Що ви…
Дурна дівчино! Не треба гаяти час.
Ні!
Тобі треба залишити це місце.
Що? Чому?
-Негайно, поки не пізно. -Але, Баґро…
Я хочу врятувати тебе від довічного рабства.
Рабства? Але… Баґро!
Хай там що, я мушу повернутися і знайти Олек… генерала Кіріґана.
Я певна, він допоможе.
Я рятую тебе від Олександра.
Він має намір розширити Каньйон і використати його як зброю.
Для цього він його і створив.
Чорний Єретик створив Каньйон.
Сотні років тому, помилково.
Може, ви марите від спеки у вашій халупі.
Він хотів, щоб я навчалася і стала сильнішою.
Справді? Чи відволікав тебе мріями про майбутнє з ним?
Чи хотів, щоб ти залежала від нього, від тих рукавиць його фабрикатора?
Ні!
Дитино, Олександр - це Чорний Єретик.
Він обрав шляхетне ім'я, щоб сховатися після створення Каньйону.
Ви брешете.
Поглянь на мене.
Ви можете… Але лише родина Кіріґана…
Ви його матір.
Мій син хотів створити власну армію з допомогою погані.
Він не думав про людей, які там жили,
про те, що ця сила з ними зробить.
Перетворив їх на злих потвор, які напали на вас.
Волькри були чоловіками?
І жінками. Дітьми.
Я попередила його про ціну.
Це сталося сотні років тому!
У нього було багато імен, він служив багатьом королям,
безкінечно фальсифікував свою смерть, чекаючи на тебе.
Керуючи тобою, він зможе увійти в Каньйон
і перетворити на зброю, як і планував.
Його не можна буде зупинити.
Він сказав, що хоче об'єднати країну.
За століття він навчився майстерно обманювати наївних дівчат.
Він розповідав, який самотній? Удавав вразливого хлопчика?
Він не хлопчик. Він - вічний.
А у тебе не було жодного шансу.
Гадаєш, уся справа в тобі?
Він одержимий силою…
вистежує всіх створінь Морозова.
Ти мало не дала йому оленя.
І я кажу тобі, ти мусиш сховатися.
Я не допоможу йому. Я буду опиратися.
Тобі сил забракне постати проти нього.
Я гадала, що матиму час тебе підготувати, але це мусить зачекати.
Іди головним проходом до роздоріжжя.
Звернеш праворуч. Побачиш склад продуктів.
Зачекай там.
Деякі ґриші вірні мені.
Вони захистять тебе, поки я не вигадаю план.
Тобі тут не місце, кульганю.
Ти мов поранений павук у моєму будинку.
Знаєш, що ми з сестрою робимо з павуками?
На відміну від павука, мені потрібна лише одна здорова нога.
А от тобі…
…схоже, потрібні обидві руки.
Помиляєшся.
Сюди!
Нам треба йти.
Я… вбила його.
Інеж, глянь на мене.
Поглянь на мене.
Ти врятувала моє життя.
Бери свого святого і ходімо.
Сюди!
-Він он там! -Швидко! Туди!
Аліно?
Його тут немає.
Кого?
Слідопита. Так, я знаю про нього.
І твою місію.
Що ти з ним зробила?
Позбулася.
Як і твоїх мрій про виявлення оленя.
Мрія у мене є завжди, мамо. Навіть тобі її не вбити.
Це не мрія. Це жадоба.
Ти б використав Аліну проти всього світу.
Ти про наших ворогів?
Без мене є лише вона.
Одна.
Зараз важлива лише вона, не я.
Вона - майбутнє.
-Вона вибрана… -Так, але де вона?
Обережно.
Ти теж тепер не надто потрібна.
І якщо ти їй нашкодиш…
подумай, що я зроблю.
Закладаюся, тобі потрібен вмілий слідопит, щоб її знайти.
Шкода.
Що сталося? Усе гаразд?
Вона справжня, Джеспере. Вона зробила ту штуку зі світлом.
Ми її втратили.
Справді?
Ми не знаємо, де вона.
Справді?
Лише спитайте.
Джеспере…
Спитайте.
Лише спитайте.
Гаразд. То нам відомо, де ціль?
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька